Справа № 216/7804/23
провадження 2/216/186/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

30 березня 2026 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Цимбалістенко О.В.,
за участю секретаря судового засідання Таганської Є.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «СІМПЛ МАНІ» про захист прав споживачів, - 

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулося до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до ТОВ «СІМПЛ МАНІ» про захист прав споживачів.
Згідно уточненої позовної заяви від 16 вересня 2025 року позивач просить:
- визнати дії Товариством з обмеженою відповідальністю «СІМПЛ МАНІ» в частині нарахування штрафу, пені та нарахованих відсотків за користування кредитом недійсними;
-зобов`язати Товариствоз обмеженою відповідальністю «СІМПЛ МАНІ» списати незаконно нараховані проценти за користуванням кредитом, штрафи та пеню за кредитним договором № SM-05071545 від 16 лютого 2022 року укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «СІМПЛ МАНІ»;
-зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «СІМПЛ МАНІ» здійснити перерахунок заборгованості від 16.04.2023 року по сьогоднішній день враховуючи наслідки недійсності нарахування відсотків за користування кредитним договором та реструктуризувати загальну суму кредиту.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «СІМПЛ МАНІ» було укладено Кредитний договір № SM-05071545 від 16.02.2022 року, відповідно до якого було отримано кошти на умовах фінансового кредиту. ОСОБА_1 , вважає укладений Договір недійсним в частині нарахування штрафу, пені та нарахованих відсотків за користування кредиту, зважаючи на наступне. 3 метою урегулювання кредитних правовідносин між позичальниками та кредиторами на час війни та післявоєнного відновлення економіки було прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-ІХ, який набрав чинності 17.03.2022 року. Вищевказаним законом було внесено зміни до Цивільного кодексу України, а також до Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до яких починаючи з 24 лютого 2022 року та у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем, до позичальника не можуть бути застосовані штрафні санкції за таке прострочення.
Позивач вважає несправедливими умови кредитного договору, зокрема відповідно до п. 2.7 Договору, відповідач встановив 25 % від загальної суми кредиту за перший день користування кредиту, при цьому, не враховуючи відповідну суму в тіло кредиту, а додаючи її до загальної суми кредитування, що одразу збільшило кредитне навантаження позивача.
Крім ОСОБА_1 , неодноразово зверталася до Товариства обмеженою відповідальністю «СІМПЛ МАНІ» про здійснення реструктуризації заборгованості за Кредитним договором, оскільки позивач є дружиною військовослужбовця, а відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме відповідно до ч. 15 ст. 14 даного закону, військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усім форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Позивач вважає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «СІМПЛ МАНІ» було незаконно нараховано проценти за кредитним договором, всупереч законодавству та не дивлячись на звернення позивача.
Процесуальні дії суду та учасників справи
Ухвалою від 01 квітня 2025 року судді Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Цимбалістенко О.В. прийнято до провадження справу № 216/7804/23, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою від 09 жовтня 2025 року судді Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Цимбалістенко О.В. прийянто уточнену позовну заяву та закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду.
Позивач у судове засідання 30 березня 2026 року не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До початку судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі, позовні вимоги просила задовольнити не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судові засідання 10 лютого 2026 року, 30 березня 2026 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток на місцезнаходження, які були отримані. Крім цього відповідач повідомлявся про судові засідання в системі «Електронний суд».
Статтею 223 ЦПК України визначені наслідки неявки учасників справи у судове засідання.
Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (ч. 4 ст. 223 ЦПК України).
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
При цьому, згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Водночас, оскільки суд надавав можливість учасникам справи реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи.
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, суд розглядає справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 268 ЦПК України).
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «СІМПЛ МАНІ» було укладено Кредитний договір № SM-05071545 від 16.02.2022 року, відповідно до якого було отримано кошти на умовах фінансового кредиту, що не заперечується позивачем.
Кредитний договір укладено на наступниї умовах. 
Відповідно до п.2.1 договору сума кредиту за договором становить 50000 тисяч гривень. 
Відповідно до п.2.4 договору проценти визначені п. 2.2, п.2.3., та сума кредиту, вказана в п.2.1., - формують загальну суму кредиту за Договором, яка становить 62500,00 грн. 
Відповідно до п.2.7 договору проценти за перший день користування кредитом становлять 25 % в день.
Відповідно до п.2.8 договору щомісячний процент – 4,30 %, обчислюється від загальної суми наданого кредиту за Договором та нараховуються, щомісячно. 
Відповідно до п. 3.1 договору кредит надається строком на 36 фактичних місяців, дата повернення кредиту 16.02.2025 р.
Відповідно до п. 3.3. договору Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити річні та щомісячні проценти до закінчення строку, визначеного п. 3.1. цього Договору.
Відповідно до п.4.4 Орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування кредитом становить 171750,95 (сто сімдесят одна тисяча сімсот п`ятдесят гривень, дев`яносто п`ять копійок) та орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 124,79%.
Відповідно до п. 5.2.2. договору Позичальник має право звернутися до Кредитодавця з письмовим зверненням з приводу проведення реструктуризації зобов`язань за цим Договором.
Відповідно до п. 7.4 договору За порушення Позичальником строку погашення (повернення) кредиту, річних та щомісячних процентів, повного або часткового прострочення чергового платежу передбачених Договором, Позичальник сплачує Кредитодавцю неустойку у вигляді штрафу,розмір якого становить : 50,00 грн. - за кожне прострочення платежу/частини платежу, що триває від 1 (одного) до 4 (чотирьох) днів включно; 200,00 грн. - за кожне прострочення платежу/частини платежу, що триває 5 (п`ять) днів та більше.
Відповідно до розділу 11 договору укладенням цього Договору Позичальник підтверджує, що в повному об`ємі отримав відомості про свої права, передбачені Законом України «Про захист персональних даних», та надає свою згоду на збирання, накопичення, використання та обробку його персональних даних, отриманих з метою надання кредиту при формуванні даних бази персональних даних Кредитодавця в межах, визначених чинним законодавством. Дане право на використання та обробку персональних даних діє безстроково до моменту письмового скасування. Позичальник звільняє Кредитодавця від обов`язку повідомлення про передачу його персональних даних третім особам, в т.ч. пов`язаним особам, контрагентам, партнерам Кредитодавця чи іншим розпорядникам бази персональних даних, але в межах чинного законодавства України 11.9. Позичальник має право укладати договори добровільного страхування та інші договори, що не суперечать чинному законодавству України. Крім цього Сторони домовилися, що нарахування та стягнення Кредитодавцем неустойки, зазначеної у розділі 7 цього Договору, та інших штрафних санкцій передбачених законодавством України, є правом, а не зобов`язанням Кредитодавця. Також сторони погодили, що з укладанням цього Договору Сторони досягли згоди з усіх його істотних умов.
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 одружена з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно посвідчення НОМЕР_2 ОСОБА_3 має право на пільги встановлені законодавством України.
Згідно з повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20 листопада 2023 року підписаного начальником Оселедчиком П., вбачається, що ОСОБА_3 1990 року народження 26 лютого призваний на військову службу за мобілізацією.
Згідно з Витягу послужного списку підписаного першим заступником командира в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_4 від 11.02.2026 р. вбачається, що ОСОБА_3 продовжує військову службу по теперішній час. 
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
З рахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.
Вирішуючи спір, суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини з приводу надання банківських послуг, які врегульовані нормами ЦК України, а також нормами Закону України «Про споживче кредитування».
10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст ст. 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Закон України «Про споживче кредитування» регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Відповідно до положень ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За вимогами ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).
Суд встановив та не заперечується сторонами по справі, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, за умовами якого він отримав кредит у розмірі 50000,00 грн строком на 36 місяців.
Матеріалами справи підтверджується факт того, що позивач перед укладенням договору був ознайомлений у письмовій формі зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту, у тому числі і з тим, що отриманий ним кредит передбачає сплату процентів за користування ним.
Позивач, обґрунтовуючи неправомірність та безпідставність нарахування Банком відсотків за користування кредитом, посилається на те, що вона є дружиною військовослужбовця, а тому на нього поширюється дія п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що сфера дії цього закону поширюється зокрема на: військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, розвідувального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів), які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, у тому числі на території держави-агресора, під час їх безпосередньої участі у здійсненні та/або забезпеченні здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією проти України, а також на членів їх сімей, військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
Відповідно до ст. 5 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовці - громадяни України, які проходять службу на території України, беруть участь у всеукраїнському і місцевих референдумах, обирають і можуть бути обраними до відповідних місцевих рад та інших виборних державних органів згідно з Конституцією України. На них поширюються положення Закону України "Про вибори Президента Української РСР".
У ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» надано визначення поняттю учасника бойових дій, зазначено, що це особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України» на території Луганської та Донецької областей розпочато антитерористичну операцію.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» № 1357-IXвід 30березня 2021року,який набрав чинності 23квітня 2021року,внесено зміни до ст.14 Закону України«Про соціальнийі правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»,яку доповнено пунктом 15такого змісту: Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються".
Законом України«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби,мобілізації та військового обліку» № 3633-IXвід 11квітня 2024року,який набрав чинності 18 травня 2024року,внесено зміни до ст.14 Закону України«Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»,а саме:пункт 15 викладено в такій редакції: Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля".
За приписами Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
Вперше часткову мобілізацію оголошено на підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України № 1126-VII.
В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває на час розгляду справи.
Національний банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 4 вересня 2024 року у справі № 426/4264/19.
На підтвердження обставин поширення на позивача положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ОСОБА_1 надала посвідчення НОМЕР_2 з якого вбачається ОСОБА_3 має право на пільги встановлені законодавством України; повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20 листопада 2023 року підписаного начальником Оселедчиком П., з якого вбачається, що ОСОБА_3 1990 року народження 26 лютого призваний на військову службу за мобілізацією; витяг послужного списку підписаного першим заступником командира в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_4 від 11.02.2026 р. з якого вбачається, що ОСОБА_3 продовжує військову службу по теперішній час. Крім цього данадо свідоцтво про шлюб між позивачем та ОСОБА_3 .
Таким чином матеріали справи містять відповідні документи, які свідчать про наявність підстав для звільнення Щербак ОС від нарахування процентів, трафних сакнцій та пені, за користування кредитом в розумінні п. 15 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей».
З аналізу викладено вбачається, що на ОСОБА_1 поширюються пільги, передбачені п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
З огляду на вищевикладене, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з урахуванням наведеного.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеній частині позову.
Керуючись статтями 76, 81, 141, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
УХВАЛИВ:

1. Позов  ОСОБА_1 до ТОВ «СІМПЛ МАНІ» про захист прав споживачів -задовольнити.
2. Визнати дії Товариством з обмеженою відповідальністю «СІМПЛ МАНІ» в частині нарахування штрафу, пені та нарахованих відсотків за користування кредитом недійсними.
3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «СІМПЛ МАНІ» списати незаконно нараховані проценти за користуванням кредитом, штрафи та пеню за кредитним договором № SM-05071545 від 16 лютого 2022 року укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «СІМПЛ МАНІ».
4. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «СІМПЛ МАНІ» здійснити перерахунок заборгованості від 16.04.2023 року по сьогоднішній день враховуючи наслідки недійсності нарахування відсотків за користування кредитним договором та реструктуризувати загальну суму кредиту.
5. Стягнути з ТОВ «СІМПЛ МАНІ» на користь  ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.
6. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
7. Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК.
8. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
9. Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).
10. Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СІМПЛ МАНІ» (ЄДРПОУ 40117839, місцезнаходження: м. Київ, вул. Костянтинівська, буд. 75).
Рішення складено 30 березня 2026 року

Суддя         О.В.ЦИМБАЛІСТЕНКО