Справа № 583/6280/25
2/583/430/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2026 року м. Охтирка
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі: 
головуючої судді Семенової О.С.,
за участю секретаря 
судового засідання Гайдейчук К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження без виклику сторін в залі судових засідань № 1 в м. Охтирка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Райз Північ» про стягнення заборгованості з орендної плати, пені, збитків від інфляції та 3% річних,
УСТАНОВИВ:
30 грудня 20252 року ОСОБА_1 через всого представника, адвоката Абрамовича О.В., звернулася до суду із цим позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ» на користь позивачки заборгованість з виплати орендної плати за договорами оренди землі № 231/18, 232/18 та 233/18 від 11.10.2017 в розмірі 105 367,99 грн, обрахованої без вирахування податків та обов`язкових платежів, а також 28 330,07 грн пені, 27 160,54 грн інфляційні збитки та 7 082,54 грн 3% річних.
Свої вимогши мотивує тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,3080 га, кадастровий номер 5920380800:01:001:0469, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бугруватської сільської ради Охтирського району Сумської області, яку вона успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 брата ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28 березня 2025 року № 467, витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 80647705 від 28 березня 2025 року та витягом з державного реєстру речових прав № 420236489 від 29 березня 2025 року. За життя 11 жовтня 2017 року ОСОБА_2 уклав з ПрАТ «Райз-Максимко» договір оренди землі № 231/18, відповідно до якого передав у строкове платне користування вказану земельну ділянку строком на 7 років. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент укладення договору становила 100492,97 грн. Сторонами визначено річну орендну плату в розмірі 10 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 10049,30 грн. Договір зареєстрований 23.03.2019 державним реєстратором Московської сільської ради Липоводолинського району Сумської області Кобушко М.О., номер запису про інше речове право: 30865901. 10 липня 2018 року Приватне акціонерне товариство «Райз-Максимко», Товариство з обмежено відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ» та ОСОБА_2 уклали трьохсторонню додаткову угоду № 1 до цього договору оренди, в якій новий орендар – ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» приймає на себе всі права та обов`язки Орендаря від Приватного акціонерного товариство «Райз-Максимко». Всі інші умови договору залишилися без змін.
Також позивачка ОСОБА_1 є власником іншої земельної ділянки площею 3,3080 га, кадастровий номер 5920380800:01:001:0466, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Бугруватської сільської ради Охтирського району Сумської області, яку вона успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 брата ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28 березня 2025 року № 464, витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 80647843 від 28 березня 2025 року та витягом з державного реєстру речових прав № 420230603 від 28 березня 2025 року. За життя 11 жовтня 2017 року ОСОБА_2 уклав з ПрАТ «Райз-Максимко» договір оренди землі № 232/18, згідно якого передав у строкове платне користування дану земельну ділянку строком на 7 років. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент укладення договору становила 100492,97 грн. Сторонами визначено річну орендну плату в розмірі 10 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 10049,30 грн. Договір зареєстрований 23.03.2019 державним реєстратором Московської сільської ради Липоводолинського району Сумської області Кобушко М.О., номер запису про інше речове право: 30866275. 10 липня 2018 року Приватне акціонерне товариство «Райз-Максимко», Товариство з обмежено відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ» та ОСОБА_2 уклали трьохсторонню додаткову угоду № 1 до даного договору оренди, в якій новий орендар – ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» приймає на себе всі права та обов`язки Орендаря від Приватного акціонерного товариство «Райз-Максимко». Всі інші умови договору залишилися без змін.
Крім того, позивачка ОСОБА_1 є власником третьої земельної ділянки площею 3,3153 га, кадастровий номер 5920380800:01:001:5669, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Бугруватської сільської ради Охтирського району Сумської області, яку вона успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 брата ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28 березня 2025 року № 470, витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 80647779 від 28 березня 2025 року та витягом з державного реєстру речових прав № 420237330 від 29 березня 2025 року. За життя 11 жовтня 2017 року ОСОБА_2 уклав з ПрАТ «Райз-Максимко» договір оренди землі № 233/18, згідно якого передав у строкове платне користування дану земельну ділянку строком на 7 років. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент укладення договору становила 100492,97 грн. Сторонами визначено річну орендну плату в розмірі 10 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 10049,30 грн. Договір зареєстрований 23.03.2019 державним реєстратором Московської сільської ради Липоводолинського району Сумської області Кобушко М.О., номер запису про інше речове право: 30865412. 10 липня 2018 року Приватне акціонерне товариство «Райз-Максимко», Товариство з обмежено відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ» та ОСОБА_2 уклали трьохсторонню додаткову угоду № 1 до даного договору оренди, в якій новий орендар – ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» приймає на себе всі права та обов`язки Орендаря від Приватного акціонерного товариство «Райз-Максимко». Всі інші умови договору залишилися без змін.
14 травня 2025 року ОСОБА_1 направила ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» повідомлення про успадкування орендованих земельних ділянок та виплату орендної плати, номер поштового відправлення 4270600129548, яке відповідач отримав 19 травня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення. У повідомленні позивачка вказала, що успадкувала три зазначені земельні ділянки після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 брата ОСОБА_2 , які перебували в оренді строком до 11 жовтня 2024 року, вказала свої дані, банківські реквізити та просила виплатити орендну плату за користування земельними ділянками за 2023 рік (якщо не виплатили) та за 2024 рік та надати їй копії документів щодо виплати орендної плати ОСОБА_2 за період з 2017 до 2024 років включно.
Однак відповідач відповіді не надав, орендну плату не сплатив.
27 листопада 2025 року ОСОБА_1 повторно надіслала ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» повідомлення про успадкування орендованих земельних ділянок та виплату орендної плати, номер поштового відправлення 4270600194471, яке відповідач отримав 01 грудня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення. Повідомлення було аналогічного змісту, як і попереднє. Проте у повторному ОСОБА_1 вимагала виплатити їй невиплачену орендну плату протягом 7 днів з моменту отримання. В іншому випадку буде змушена звернутися до суду.
Відповідач знову відповіді не надав, орендну плату не сплатив.
У телефонному режимі працівники відповідача повідомили ОСОБА_1 про те, що не збираються виплачувати орендну плату за 2024 рік, оскільки та не погодилася продовжувати з ними договірні відносини, що і стало підставою для звернення до суду.
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 січня 2026 року відкрито провадження по справі, визнано справу малозначною та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
16 січня 2026 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. Свої заперечення обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем наразі існують відносини в сфері землі на підставі договорів № 231/18, 232/18, 233/18 від 11 жовтня 2017 року, які укладалися попереднім власником ОСОБА_2 . Розрахунки, додані позивачем до позовної заяви, зроблені некоректно, а тому не повинні враховуватися судом. Позивач вводить суд в оману, надаючи розрахунки за 2017 рік за договорами, вказуючи, що останній раз орендна плата змінювалась у жовтні 2017 року. 15 липня 2019 року до договорів оренди землі були укладено додаткові угоди, якими розмір орендної плати збільшено до 11% від нормативної грошової оцінки землі. Разом із тим, представник позивача зазначає та використовує в розрахунках індексації орендної плати базовий місяць – листопад 2017 року, що є абсолютно хибним та суперечить обставинам справи. Позивач за 2018-2019 роки для розрахунків індексації обирає період до останнього місяця відповідного кварталу, в якому була сплачена орендна плата, але не надає доказів такої виплати саме в останньому місяці кварталу. Таким чином, всі наведені за текстом позову розрахунки щодо заборгованості з орендної плати, її індексації, пені, інфляційних збитків та 3% річних є арифметично невірними, оскільки зроблені на підставі хибних вихідних даних щодо розміру орендної плати та періодів і сум нарахування. Стягнення неустойки (пені, штрафу) за форомулобю, за якою рахує представник позивача, є невірною, оскільки не відповідає умовам п. 14 договорів оренди землі, в якому зазначено, що у разі невнесення орендної аплати у строки, визначені цим договором справляється пеня у розмірі 1% несплаченої суми за кодний місяцць прострочення, а відповідно формула та розрахунок є арифметично неправильними та не ґрунтуються на умовах договору. Вважає, що пеня була нарахована з 02 грудня кожного року по 29 грудня 2025 року ( переддень звернення до сду), але пеня розраховується з наступного дня в якому була виплачена орендна плата, а не з фіксованої дати, що знову ж таки, на думку представника відповідача, доводить хибність розрахунків. Посилаючись на чинне законодавство не погоджується із сумою нарахованої пені, якщо умовами укладеного договору сторони передбачили більш тривалий, ніж визначений ч. 6 ст. 232 ГУ України, строк нарахування штрафних санкцій ( зазначили про їх нарахування до дня фактичного виконання, протягом усього періоду існування заборгованості тощо), то їх нарахування не припиняється за період прострочення зобов`язання понад шість місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано, а застосуванню підлягає саме строк, установлений договором, у разі відсутності подібних умов у договорі (використання/зазначення в договорі лише формулювання про нарахування пені «за кожен день прострочення») нарахуванн6я штрафних санкцій ( зокрема, пені) припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України. 
Також представник відповідача зазначив, що суд може зменшити загальний розмір відсотків як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання, з урахуванням того, що з початком пандемії COVID-19, а згодом із введенням воєнного стану в лютому 2022 року, перебіг строків позовної давності було зупинено на підставі відповідних змін до «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України.
У відзиві представник відповідача також просив суд залучити третьою особою ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО», оскільки позивач заявляє вимоги про стягнення індексації орендної плати за 2018 рік, однак до 10 липня 2018 року орендарем було саме ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО», тому вважає, що рішення у даній справі матиме безпосередній вплив на права і обов`язки ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО».
Додатковими угодами № 1 від 10 липня 2018 року про заміну сторони та внесення змін і доповнень, про поновлення договорів оренди землі № 231/18, 232/18 та 233/18 від 11 жовтня 2017 року, ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО» передає, а ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» приймає на себе права та обов`язки сторони ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО», передбачені в договорах оренди землі.
Оскільки індексація орендної плати передбачена договорами оренди землі, суд не вбачає підстав для залучення в якості третьої особи ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО», тому клопотання не підлягає до задоволення.
04 лютого 2026 року представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог та просить стягнути з відповідача за несвоєчасну виплату орендної плати за договорами оренди землі № 231/18, 232/18 та 233/18 від 11 жовтня 2017 року в розмірі 90185,03 грн., обрахованої без вирахування податків та обов`язкових платежів, а також 23002,46 грн. пені, 20406,22 грн. інфляційних збитків та 5750,64 грн. 3% річних /а.с. 77-79/.
24 березня 2026 року представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог та просить стягнути з відповідача за несвоєчасну виплату орендної плати за договорами оренди землі № 231/18, 232/18 та 233/18 від 11 жовтня 2017 року в розмірі 91012,13 грн., обрахованої без вирахування податків та обов`язкових платежів, а також 20934,58 грн. пені, 22422,20 грн. інфляційних збитків та 6142,40 грн. 3% річних /а.с. 100-102/.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно із ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 березня 2025 року № 467, витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 80647705 від 28 березня 2025 року та витягом з державного реєстру речових прав № 420236489 від 29 березня 2025 року ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки, кадастровий номер 5920380800:01:001:0469, площею 3,3080 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Бугруватської (на даний час Чернеччинської) сільської ради Охтирського району Сумської області, яку вона успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її брата ОСОБА_2 /а.с. 11-13/.
11 жовтня 2017 року ОСОБА_2 уклав договір оренди землі № 231/18 з Приватним акціонерним товариством «Райз-Максимко» щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5920380800:01:001:0469, площею 3,3080 га, (далі Договір № 231/18) строком на 7 років, зареєстрований 23 березня 2019 року /а.с. 14-17/.
10 липня 2018 року між ОСОБА_2 (орендодавець), ПрАТ «Райз-Максимко» (орендар) та ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» (новий орендар) укладено додаткову угоду №1 про заміну сторони та внесення змін і доповнень, про поновлення договору оренди землі № 231/15, відповідно до якої орендар передає, а новий орендар приймає на себе права та обов`язки сторони (орендаря), передбачені в договорі оренди. Сторони домовилися внести зміни/доповнення в договір оренди, зокрема, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 100492,97 грн, орендна плата з 2017 року складає 10049,30 грн /а.с. 18/.
15 липня 2019 між ОСОБА_2 та ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» укладено додаткову угоду №2 про внесення змін до договору оренди землі № 231/18 від 11 жовтня 2017 року, відповідно до якої сторони вирішили, що у термін з 01 січня 2019 року орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 11% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, із вирахуванням податку з доходів (орендної плати) орендодавцю згідно з Податковим кодексом України /а.с. 85/.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 березня 2025 року № 464, витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 80647843 від 28 березня 2025 року та витягом з державного реєстру речових прав № 420230603 від 28 березня 2025 року ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки, кадастровий номер 5920380800:01:001:0466, площею 3,3080 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Бугруватської (на даний час Чернеччинської) сільської ради Охтирського району Сумської області, яку вона успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її брата ОСОБА_2 /а.с. 19-21/.
11 жовтня 2017 року ОСОБА_2 уклав договір оренди землі № 232/18 з Приватним акціонерним товариством «Райз-Максимко» щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5920380800:01:001:0466, площею 3,3080 га, (далі Договір № 232/18) строком на 7 років, зареєстрований 23 березня 2019 року /а.с. 22-24/.
10 липня 2018 року між ОСОБА_2 (орендодавець), ПрАТ «Райз-Максимко» (орендар) та ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» (новий орендар) укладено додаткову угоду №1 про заміну сторони та внесення змін і доповнень, про поновлення договору оренди землі № 232/15, відповідно до якої орендар передає, а новий орендар приймає на себе права та обов`язки сторони (орендаря), передбачені в договорі оренди. Сторони домовилися внести зміни/доповнення в договір оренди, зокрема, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 100492,97 грн, орендна плата з 2017 року складає 10049,30 грн /а.с. 26/.
15 липня 2019 між ОСОБА_2 та ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» укладено додаткову угоду №2 про внесення змін до договору оренди землі № 232/18 від 11 жовтня 2017 року, відповідно до якої сторони вирішили, що у термін з 01 січня 2019 року орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 11% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, із вирахуванням податку з доходів (орендної плати) орендодавцю згідно з Податковим кодексом України /а.с. 86/.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 березня 2025 року № 470, витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 80647779 від 28 березня 2025 року та витягом з державного реєстру речових прав № 420237330 від 28 березня 2025 року ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки, кадастровий номер 5920380800:01:001:5669, площею 3,3153 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Бугруватської (на даний час Чернеччинської) сільської ради Охтирського району Сумської області, яку вона успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її брата ОСОБА_2 /а.с. 27-29/.
11 жовтня 2017 року ОСОБА_2 уклав договір оренди землі № 233/18 з Приватним акціонерним товариством «Райз-Максимко» щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5920380800:01:001:5669, площею 3,3153 га, (далі Договір № 233/18) строком на 7 років, зареєстрований 23 березня 2019 року /а.с. 30-33/.
10 липня 2018 року між ОСОБА_2 (орендодавець), ПрАТ «Райз-Максимко» (орендар) та ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» (новий орендар) укладено додаткову угоду №1 про заміну сторони та внесення змін і доповнень, про поновлення договору оренди землі № 233/15, відповідно до якої орендар передає, а новий орендар приймає на себе права та обов`язки сторони (орендаря), передбачені в договорі оренди. Сторони домовилися внести зміни/доповнення в договір оренди, зокрема, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 100492,97 грн, орендна плата з 2017 року складає 10049,30 грн /а.с. 34/.
15 липня 2019 між ОСОБА_2 та ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» укладено додаткову угоду №2 про внесення змін до договору оренди землі № 232/18 від 11 жовтня 2017 року, відповідно до якої сторони вирішили, що у термін з 01 січня 2019 року орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 11% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, із вирахуванням податку з доходів (орендної плати) орендодавцю згідно з Податковим кодексом України /а.с. 90/.
Позивачка ОСОБА_1 , як спадкоємець ОСОБА_2 набула прав та обов`язків орендодавця за Договорами оренди землі № 231/18, № 232/18, № 233/18.
Пунктами 9 вказаних Договорів оренди землі визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 10% нормативної грошової оцінки, що складає 10049,30 грн.
Пунктами 10 вказаних Договорів передбачено обчислення розміру орендної плати на земельні ділянки приватної власності з урахуванням індексації.
Відповідно до п. 11 вказаних Договорів орендна плата вноситься у такі строки: 1 (один) раз на рік по закінченню сільськогосподарського року, але не пізніше 01 грудня.
Відповідно до частини третьої статті 148-1 Земельного кодексу України особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.
14 травня 2025 року позивачка направила відповідачу повідомлення про успадкування орендованих земельних ділянок та виплату їй орендної плати за користування земельними ділянками за 2023 та 2024 роки /а.с. 35-37/.
Відповідно до інформації про доходи ОСОБА_2 , які отримані від податкових агентів за період з січня 2018 року до грудня 2024 року вбачається, що ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» було нараховано та виплачено ОСОБА_2 орендну плату без вирахування податків та інших обов`язкових платежів: у 2018 році 30147,90 грн; у 2019 році 33162,69 грн; у 2020 році 33162,69 грн, у 2021 році 33162,66 грн; у 2022 році 33162,69 грн; у 2023 році 33162,66 грн; /а.с. 69-70/.
Представник позивача у своїх доводах посилається на те, що орендар, хоча і сплачував орендну плату, але не в повному розмірі, оскільки не сплачував індексацію, яка передбачена договорами і є складовою орендної плати. Тому орендодавець був змушений звернутися за захистом свого порушеного права до суду.
Частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до ч. 1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі ст. 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Істотними умовами договору оренди землі, в тому числі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»).
Частинами 1-3 статті 762 ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.
Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна.
За змістом ст.ст. 21, 22, 23 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.
Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.
Аналіз ч. 3 ст. 762 ЦК України дозволяє стверджувати, що договором найму або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Це правило розраховано на те, щоб на майбутнє можна було змінювати або навіть забезпечити автоматичну зміну розміру плати за користування. Зокрема, сторони в договорі найму можуть встановити, що: розмір плати за користування за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць; плата за користування підлягає індексації.
Доводи відповідача про те, що умовами договору оренди землі передбачено обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексації нормативної грошової оцінки землі, коефіцієнт якої протягом 2017-2022 років не змінювався та становив 1.0, суд відхиляє зважаючи на такі мотиви.
Частиною першою статті 632 ЦК України визначено, що ціна у договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (частина третя статті 21 Закону «Про оренду землі»).
Хоча природа як індексації нормативної грошової оцінки, так і індексації орендної плати базується на індексі споживчих цін, обрахованих Державною службою статистики України, проте механізми їх застосування є різними як за правовим змістом, так і за суб`єктами застосування. Зокрема, індексація нормативної грошової оцінки здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, із застосуванням певної методики (стаття 289 ПК України).
Отже, за загальним правилом, індексувати необхідно лише орендну плату, якщо інше не передбачено у договорі оренди. Індексація ж нормативної грошової оцінки має використовуватися, як правило, для визначення розміру земельного податку за відсутності договору оренди земельної ділянки. Якщо обов`язкова індексація нормативної грошової оцінки не визначена у договорі, то обчислення орендної плати відбувається відповідно до частини третьої статті 21 Закону України «Про оренду землі» (індексується лише орендна плата).
За загальним правилом, індексація орендної плати здійснюється шляхом корегування суми орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції у місяцях, що минули з дати визначення орендної плати за базовий місяць.
При цьому, базовим місяцем вважатиметься місяць, у якому востаннє змінювалася (чи підлягала перегляду) орендна плата, тобто місяць, з якого почала діяти нова нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки.
Отже, за загальним правилом, індексувати необхідно лише орендну плату, якщо інше не передбачено у договорі оренди. Індексація ж нормативної грошової оцінки має використовуватися, як правило, для визначення розміру земельного податку за відсутності договору оренди земельної ділянки. Якщо обов`язкова індексація нормативної грошової оцінки не визначена у договорі, то обчислення орендної плати відбувається відповідно до частини третьої статті 21 Закону № 161-XIV (індексується лише орендна плата).
За загальним правилом, індексація орендної плати здійснюється шляхом корегування суми орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції у місяцях, що минули з дати визначення орендної плати за базовий місяць. Базовим місяцем уважатиметься місяць, у якому востаннє змінювалася (чи підлягала перегляду) орендна плата, тобто місяць, з якого почала діяти нова нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки.
У пунктах 10 Договорів оренди землі № 231/18, № 232/18 та № 233/15 від 11 жовтня 2017 року сторони погодили, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації.
Умовами указаних договорів оренди землі індексація нормативної грошової оцінки не визначена.
Зміст указаного пункту Договорів дає підстави для висновку про те, що оскільки обов`язкова індексація нормативної грошової оцінки не визначена у договорі оренди землі, то відповідно мала індексуватися саме орендна плата відповідно до приписів частини третьої статті 21 Закону України «Про оренду землі».
Земельні ділянки з кадастровими номерами 5920380800:01:001:0466, площею 3,3080 га, 5920380800:01:001:0469, площею 3,3080 га та № 5920380800:01:001:5669, площею 3,3153 га були передані в оренду ПрАТ «Райз-Максимко» за договорами оренди землі № 232/18, № 231/18 та № 233/15 від 11 жовтня 2017 року, строк сплати орендної плати за якими не пізніше 01 грудня. Додатковими угодами № 1 до кожно із них від 10 липня 2018 року змінено орендаря з ПрАТ «Райз-Максимко» на ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» та змінено розмір орендної плати до 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, додатковим угодами № 2 від до кожно із договорів оренди землі від 15 липня 2019 року змінено розмір орендної плати до 11% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Зважаючи на викладене, за договорами оренди землі № 232/18, № 231/18 та № 233/15 від 11 жовтня 2017 року, то при проведенні розрахунку орендної плати за 2018 рік базовим місяцем є жовтень 2017 року. Індексації підлягають платежі, починаючи з листопада 2017 року.
Додатковими угодами № 2 від 15 липня 2019 року до цих договорів розмір орендної плати збільшився до 11 % НГО землі – 11054,23 грн, за трьома договорами 33162,69 грн. Тому при проведенні розрахунку орендної плати за 2019 рік та наступні періоди базовим місяцем є липень 2019 року. Індексації підлягають платежі, починаючи з серпня 2019 року. 
Так сума орендної плати з урахуванням індексації розраховується за формулою: [Сума орендної плати з урахуванням індексації] = [Орендна плата] ? [Сукупний індекс інфляції] / 100%, де: [Орендна плата] - сума орендної плати, яка підлягає індексації, [Сукупний індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період.
Відповідні індекси споживчих цін розраховуються Державним комітетом статистики України (раніше - Міністерство статистики України), починаючи з серпня 1991 року щомісячно і публікуються, зокрема, у газеті «Урядовий кур`єр». Повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на Державний комітет статистики України ці показники згідно зі статтями 19, 21 і 22 Закону України «Про інформацію» є офіційними.
Суд погоджується з розрахунком орендної плати з урахуванням індексації, наведеним представником позивача у заяві про зменшення позовних вимог, так як він відповідає розрахунку, наведеному Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 лютого 2025 року у справі № 925/457/23.
За таких обставин, з урахуванням позиції позивача, суд дійшов висновку, що відповідачем не було виконано взятих на себе зобов`язань за укладеними договорами оренди землі № 231/18, 232/18 та № 233/18 від 11 жовтня 2017 року, оскільки виплата орендної плати за 2018-2024 роки позивачці проведена не в повному обсязі.
Так, розмір недоплаченої орендної плати за договорами оренди землі № 231/18, 232/18 та № 233/18 від 11 жовтня 2017 року за 2018 рік – 1693,18 грн, за 2019 рік - відсутня, за 2020 рік - 1242,62 грн, за 2021 рік – 4649,30 грн, за 2022 рік – 15477,43 грн, за 2023 рік – 18668,90 грн, за 2024 рік – 49280,70 грн.
Загальний розмір недоплаченої орендної плати за договорами оренди землі № 231/18, 232/18 та № 233/18 від 11 жовтня 2017 року становить 91012,13 грн, що і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з вирахуванням податків та інших обов`язкових платежів.
При цьому у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (ч. 1 ст. 546 ЦК України).
Частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Зі змісту укладеного між сторонами договору оренди землі № 533/14 від 30 грудня 2014 року, а також додаткових угод до нього, слідує, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 1% несплаченої суми за кожний місяць прострочення.
У зв`язку з невиплатою орендної плати у повному розмірі за вказані роки на підставі пункту 14 договорів оренди землі з відповідача підлягає стягненню пеня, яка розраховується за формулою: сума боргу х розрахункова ставка пені (%) /100% х кількість місяців прострочення зобов`язання, а також до нього можуть бути застосовані положення ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Так розмір 3% річних від простроченої заборгованості обраховується за формулою: [Сума боргу] ? [Процентна ставка (%)] / 100% ? [Кількість днів] / [Кількість днів у році], де: [Сума боргу] сума простроченого боргу; [Процентна ставка (%)] проценти річних; [Кількість днів] кількість днів прострочення зобов`язання; [Кількість днів у році] кількість днів у календарному році.
Розмір інфляційних витрат обраховується за формулою: [Сума боргу] ? [Сукупний індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу], де: [Сума боргу] сума простроченого боргу; [Сукупний індекс інфляції] добуток щомісячних індексів за відповідний період.
Суд погоджується з розрахунками пені, 3% річних та інфляційних витрат, наведеними стороною позивача у заяві про збільшення позовних вимог, так як вони проведені відповідно до вищенаведених формул, та за період з 14 квітня 2018 року до 24 березня 2026 року пеня складає 20934,58 грн, за період з 02 грудня 2018 року до 28 лютого 2026 року інфляційні втрати складають 22422,20 грн, за період з 02 грудня 2018 року до 24 березня 2026 року 3% річних складає 6142,40 грн.
З огляду на викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
В позовній заяві представник позивача просив відшкодувати судові витрати в сумі 20000,00 грн /а.с. 6/, до позовної заяви були надані документи про сплату адвокату гонорару в сумі 15000,00 грн / а.с. 43а-44/.
16 січня 2026 року у відзиві представник відповідача клопотав про зменшення судових витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн оскільки розмір витрат не є повною мірою обґрунтованим та не відповідає критеріям розумності /а.с. 58-62/.
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн, суд виходить з такого. 
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, зокрема у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду копію договору про надання правничої допомоги № 133 від 27 листопада 2025 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Абрамовичем О.В., додаткову угоду до нього від 27 листопада 2025 року, акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 29 грудня 2025 року до вказаного договору, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію ордеру, квитанцію № 133 від 29 грудня 2025 року на суму 15000,00 грн /а.с. 42-46/. 
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами /ч. 5 ст. 137 ЦПК України/.
Згідно із п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Таким чином, суд вважає, що до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
Оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката, суд виходить з такого.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 15000,00 грн є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 7500,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача.
Позивачем по справі при зверненні до суду було сплачено судовий в розмірі 1679,50 грн /а.с. 8/.
Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1679,50 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 7500,00 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 13, 12, 76-89, 141, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 526, 610, 629, 651 ЦК України, ст. 141 ЗК України, ст. ст. 2, 13, 15, 21, 22, 32 Закону України «Про оренду землі», суд
УХВАЛИВ:
Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ» на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати орендної плати за договорами оренди землі № 231/18, 232/18 та № 233/18 від 11 жовтня 2017 року в розмірі 91012,13 грн., обрахованої без вирахування податків та обов`язкових платежів, 20934,58 грн пені, 22422,20 грн інфляційні збитки, та 6142,40 грн 3% річних, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1679,50 грн /одну тисячу шістсот сімдесят дев`ять гривень 50 копійок/, та на професійну правничу допомогу в розмірі 7500,00 грн /сім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок/, всього до стягнення підлягає 149690,81 грн /сто сорок дев`ять тисяч шістсот дев`яносто гривень 81 копійку/.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи /вирішення питання/ без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набуває чинності після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Райз Північ», юридична адреса: Україна, Сумська область, Сумський район, с. Степанівка, вул. Заводська, 4, код ЄДРПОУ 34264631.

Суддя Охтирського міськрайонного суду 
Сумської області О.С. Семенова