Справа №766/3562/20
н/п 1-кп/766/583/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2026 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі: 
головуючого судді: ОСОБА_1 
за участю секретаря: ОСОБА_2 
прокурора: ОСОБА_3 
обвинуваченого: ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсона, проведеного в режимі відеоконференції з Вільшанським районним судом Кіровоградської області, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 24.11.2018 під №42018161010000521 за обвинуваченням: 
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Катеринка Вільшанського району Кіровоградської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, неповнолітніх утриманців не маючого, офіційно не працевлаштованого, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на момент вчинення кримінального правопорушення водій-електрик радіостанції радіо взводу радіоцентру 2 польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_2 , раніше не судимого
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), 
передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_2 , в умовах особливого періоду, діючи умисно, в порушення статутних вимог, 13.09.2018 не з`явився вчасно на службу без поважних причин до розташування цієї ж частини, яка на той час дислокувалась на землях Корабельного району м. Херсона, тим самим ухилившись від військової служби до 09.10.2018. 
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 407 КК України як нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану. . 

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження
Обвинувачений ОСОБА_4  свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав частково, вважаючи причини неявки службу поважними, а саме: сімейні обставини. Під час судових дебатів та останнього слова розкаявся у вчиненому. 
Дав показання про те, що станом на 13.09.2018 він перебував в м. Одесі та займався ремонтом службового автомобіля, який здійснював повністю за власні кошти. Проте саме цього дня з`ясувалось, що квартиру його сина, яка була в м. Одеса, обікрали, а тому щоб встановити особи причетних до крадіжки, поїхав вирішувати це питання, а тому дійсно з 13.09.2018 по 23.09.2018 був відсутній за місцем проходження служби. 
Про свій від`їзд нікого не повідомив, як і не отримав дозволу керівництва, проте 23.09.2018 він вже був у місці розташування військової частини, яка на той момент перебувала на полігоні в м. Миколаїв. Про своє повернення повідомив, як і приступив до виконання своїх обов`язків і йому ніхто не повідомив, що він вже у списках «ухилянтів». Про проведення службового розслідування йому також нічого відомо не було. 
25.09.2018 мав їхати в санаторій, куди вже придбав перед тим путівку, тоді як квиток купляв за посвідченням учасника АТО. Взагалі вся ситуація виникла на фоні того, що у нього були неприязні відносини із «замполітом», який довідавшись, що він колишній працівник міліції пригрозив, що «посадить його».
У 2018 році до нього жодних претензій не було, тоді як про кримінальне провадження йому стало відомо лише у 2020 році. 
Прокурор під час судового розгляду вважав вину обвинуваченого доведеною у повному обсязі, просив суд призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин
Обставини, вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, окрім фактично визнавальних показань ОСОБА_4 , підтверджені наступними дослідженими та перевіреними під час судового розгляду доказами, які сторонами кримінального провадження під сумнів поставлено не було:
- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 №211 від 11.10.2018, за змістом якого ОСОБА_4 (командир відділення роти штабних машин першого польового вузла зв`язку) вважається таким, що з 11.10.2018 приступив до виконання службових обов`язків, який з 13.10.2018 залишив військову частину;
- матеріалами службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини старшим сержантом ОСОБА_4 , яке розпочато 19.09.2018 та закінчено 19.11.2018. Так за змістом рішення командира старший сержант ОСОБА_4 вважається таким, що з 13.09.2018 по 09.10.2018 був незаконно відсутній у розташуванні військової частини, про що було оголошено «сувору догану». Крім того відповідно до «Акту службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини старшим сержантом ОСОБА_4 » від 19.11.2018 встановлено, що останній 13.09.2018 самовільно залишив район виконання бойового завдання (с. Чорнобаївка Херсонської області) для вирішення власних потреб. В ході проведеного службового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 на ранковому шикуванні 13.09.2018 був відсутній, а на телефонні дзвінки не відповідав. 
Показаннями свідка ОСОБА_5 , який суду пояснив, що він у 2018 році проходи в військову службу в одному підрозділі з ОСОБА_4 у військовій частині НОМЕР_2 , проте не був його безпосереднім командиром. Під час виконання завдань на території Херсонської області приблизно у вересні місяці 2018 року обвинувачений не з`явився до місця проходження військової служби. Причини йому відомі не були, але точно вони не були пов`язані із зловживанням алкоголем. 
ОСОБА_4 був відсутній не більше одного місяця, а до місця проходження служби повернувся самостійно. 

За наслідками судового розгляду, суд приходить до висновку, що досліджені докази в дослідженому об`ємі, є належними, допустимим і достатніми, зокрема такими, що повністю доводять обсяг інкримінованих обвинуваченому протиправних дій, ставити їх під сумнів жодних підстав немає. Дослідженого обсягу доказів на переконання суду цілком достатньо для оцінки дій обвинуваченого, які органом досудового розслідування були кваліфіковані вірно, що також знайшло своє підтвердження і в суді.
Позицію обвинуваченого суд розцінює як суб`єктивна оцінка подій, які мали місце у 2018 році і яка свідчить про фактичне підтвердження обставин, інкримінованого йому кримінального правопорушення. Той факт, що на переконання ОСОБА_4 залишення місця проходження служби було обумовлено сімейними обставинами, висновків суду не спростовує та не є підставою для констатації факту відсутності в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Також судом враховується висновок Верховного Суду викладений у постанові від 04.04.2019 справа №490/437/19, відповідно до якого питання про те, чи є поважними причини нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу, наприклад, з відпустки або з лікувального закладу, є питанням факту, встановлення якого входить до компетенції суду і вирішується з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження. Поважними причинами затримки військовослужбовців до вчасного з`явлення за місцем служби може визнаватися хвороба військовослужбовця, що перешкоджає пересуванню, смерть або тяжка хвороба членів його сім`ї або осіб, на вихованні яких він перебував, непередбачені перешкоди у сполученні, пожежа або стихійне лихо та інші надзвичайні обставини. Причини такої затримки мають бути підтверджені військовослужбовцем відповідними документами. 
У той же час жодне із тверджень ОСОБА_4 свого підтвердження під час судового розгляду не знайшло, як і не було останнім надано документів на обґрунтування своєї позиції, в тому числі і про те, що він був відсутній за місцем проходження служби лише в період з 13.09.2018 до 23.09.2018, що повністю спростовано як показаннями допитаного судом свідка, так і матеріалами за результатами службової перевірки. 

IV. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання
Оскільки обвинувачений свою вину на його переконання визнав частково, проте фактично не заперечив проти обставин, встановлених під час проведення службової перевірки, надавши суду чіткі та послідовні показання, не спотворюючи обставин вчиненого кримінального правопорушення. У той же час підстав вважати, що наявні обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 у суду немає, як і відсутні жодні обставини, які б обтяжували б його покарання.

V. Мотиви призначення покарання
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне та зареєстроване місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проходження військової служби характеризувався позитивно.
Крім того суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 за місцем проходження служби був відсутній не більше одного місяця, тоді як з власної ініціативи припинив вчинення злочину, самостійно з`явившись до розташування військової частини. 
Також суд зауважує, що на момент розгляду кримінального провадження ОСОБА_4 досяг віку 62 років, а протягом всього часу судового розгляду від участі в судових засіданнях не ухилявся, як і дотримувався поведінки, яка свідчила про усвідомлення своєї провини, тим більше з огляду на вік обвинуваченого виключається можливість продовження протиправної поведінки останнім в умовах проходження військової служби. 
Слід також звернути увагу і на матеріали кримінального провадження, які хоча і підтверджують обсяг обвинувачення ОСОБА_4 , проте не містять жодних відомостей про те, що останній неодноразово протягом часу проходження військової служби допускав ті чи інші порушення, які б свідчили про те, що ОСОБА_4 допускав систематичні порушення і не дотримувався статутів, якими врегульовано проходження військової служби, що у свою чергу могло б свідчити про те, що виправлення ОСОБА_4 є можливим лише у разі призначення реальної міри покарання. 
До набрання чинності 27.01.2023 р. Законом 2839-IX діяли норми, які передбачали можливість призначення більш м`якого покарання (ст. 69 КК України) або взагалі звільнення від відбування покарання з випробуванням (ст. 75 КК України), зокрема за вчинення кримінальних правопорушень згідно зі статтями 407 – 408 КК України, а тому законодавчих обмежень щодо можливості звільнення від відбування покарання з іспитовим строком судом встановлено не було.
Враховуючи викладене, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 можливо призначити покарання в межах санкцій інкримінованої йому статті, пов`язане з ізоляцією від суспільства, враховуючи відсутність обмежень визначених ст. 63 КК України, зі звільненням від відбування покарання в порядку ст. 75 КК України, що відповідатиме завданням та цілям кримінального покарання, сприятиме виправленню обвинуваченого, буде достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що у свою чергу узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 06.02.2020 справа №264/6729/15-к.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 376 КПК України, суд, - 

у х в а л и в:
1. ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк  
2 (два) роки.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області. 
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень. 
Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування.
Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Суддя:  ОСОБА_6