ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 лютого 2026 року справа №200/7739/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року (повне судове рішення складено 17 листопада 2025 року) у справі № 200/7739/25 (суддя в І інстанції Духневич О.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, 

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - Управління), в якому просив:
- визнати протиправним рішення відповідача №914210194037 від 03.10.2025 про відмову в перерахунку пенсії;
- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву від 25.09.2025 про перерахунок пенсії зміна виду розрахунку відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» № 345 від 02.09.2008, зарахувавши час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з 11.12.2017 по 25.09.2025 до страхового стажу та пільгового стажу за Списком № 1-шахтарі, відповідно до Постанови № 202 від 31.03.1994.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 01.12.2017 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV. 25.09.2025 позивач через веб-портал електронних послуг звернувся із заявою про перерахунок пенсії по інвалідності (зміна виду розрахунку) у розмірі, визначеному відповідно ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці".
Рішенням відповідача від 03.10.2025 № 914210194037 позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового підземного стажу (15 років).
Позивач вважає рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем протиправно не зараховано час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з 11.12.2017 по 25.09.2025 до страхового стажу та пільгового стажу за Списком № 1-шахтарі, відповідно до Постанови № 202 від 31.03.1994.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03.10.2025 № 914210194037 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.
Зобов`язано Управління зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу та пільгового стажу, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.94 "Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років", час перебування на інвалідності внаслідок професійного захворювання з 11.12.2017 по 25.09.2025.
Зобов`язано відповідача здійснити ОСОБА_1 з 25.09.2025 перерахунок та виплату пенсії у відповідності до вимог статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 № 345-VI, з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що 25.09.2025 позивач через веб-портал електронних послуг звернувся із заявою про перерахунок пенсії № 2326, а саме щодо обчислення розміру пенсії відповідно до статті 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” від 02.09.2008 року № 345. За результатами розгляду заяви прийнято рішення про відмову № 914210194037 від 03.10.2025 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового підземного стажу 15 років.
За результатами розгляду електронної пенсійної справи було встановлено, що загальний страховий стаж позивача становить 48 років 04 місяці 20 днів, в тому числі: 12 років 08 місяців 18 днів — додатковий стаж; 11 років 08 місяців 15 днів - пільговий стаж на роботах, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах, пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, терміном не менше 25 років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202 “Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років”.
Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві (трудове каліцтво) зараховується для призначення пенсії за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до ст. 114 Закону №1058.
Оскільки позивач є отримувачем пенсії по інвалідності, підстави для зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві (трудове каліцтво) до страхового та пільгового стажу відсутні.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV з 01.12.2017.
25.09.2025 позивач звернувся через веб-портал електронних послуг із заявою про перерахунок пенсії № 2326, а саме щодо обчислення розміру пенсії відповідно до статті 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” від 02.09.2008 № 345.
Рішенням відповідача від 03.10.2025 № 914210194037 позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового підземного стажу (15 років). Також зазначено, що позивач має пільговий стаж на підземних роботах 11 років 08 місяців 15 днів та отримує пенсію по інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві (трудове каліцтво), перебування на якому зараховується для призначення пенсії за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до ст. 114 Закону № 1058-IV.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
У спірних правовідносинах із 01.01.2004 таким законом є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.
Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Законом України від 03.10.2017 № 2148-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" внесено зміни до Закону від 09.07.2003 № 1058-IV та доповнено його розділом XIV-1 "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян".
Згідно з ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
Аналіз ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV дає підстави для висновку, що умовою реалізації права на призначення пенсії є:
- робота особи не менше 25 років на посадах за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України (Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.94 № 202), або 20 років на провідних професіях на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень);
- зайнятість особи повний робочий день на роботах згідно затвердженого Кабінетом Міністрів України Списком.
Позивач зазначає, що відповідачем протиправно не зараховано час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з 11.12.2017 по 25.09.2025 до страхового стажу та пільгового стажу за Списком № 1-шахтарі, відповідно до Постанови № 202 від 31.03.1994.
Відповідач вказав, що загальний страховий стаж позивача становить 48 років 04 місяці 20 днів, в тому числі: 12 років 08 місяців 18 днів — додатковий стаж; 11 років 08 місяців 15 днів - пільговий стаж згідно постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202.

Щодо періоду перебування позивача на інвалідності внаслідок професійного захворювання з 11.12.2017 по 25.09.2025, задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV, час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
З протоколу розрахунку стажу позивача форми РС-право встановлено, що відповідачем з невідомих суду причин, не враховано періоди перебування позивача на інвалідності внаслідок професійного захворювання з 11.12.2017 по 25.09.2025 до страхового та пільгового стажу.
Як вбачається з записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 14.11.2005, позивач до призначення пенсії по інвалідності (01.12.2017) працював на ДП «Торецьквугілля» на посаді забійника підземного на відбійних молотках з повним робочим днем в шахті з 05.04.2016 по 12.12.2017.
Вказаний посада віднесена до постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202 “Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років”.
Крім того, згідно протоколу розрахунку стажу позивача форми РС-право, судом встановлено, що період з 05.04.2016 по 30.11.2017 зараховано відповідачем до страхового стажу та пільгового стажу згідно постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202.
З огляду на викладене, окружний суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового та пільгового стажу відповідно до Постанови № 202 період з 11.12.2017 по 25.09.2025, а тому такий підлягає зарахуванню.
В рішенні відповідач зазначив, що пільговий стаж позивача згідно Постанови № 202 становить 11 років 08 місяців 15 днів.
Враховуючи вищевикладене, місцевий суд зазначив, що загальний пільговий стаж позивача відповідно до Постанови № 202 з урахуванням періодів, зарахованих при розгляді цієї справи (з 11.12.2017 по 25.09.2025), становить більше 15 років.
Щодо здійснення перерахунку пенсії з урахуванням ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", суд зазначає наступне.
Згідно абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 № 345-VI (далі - Закон № 345-VI) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Статтею 8 Закону № 345-VI визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Верховний Суд у постановах від 20.11.2018 у справі № 345/4616/16, від 06.02.2019 у справі № 345/4570/16-а, від 05.12.2019 у справі № 345/4462/16-а та інших, дійшов висновку про те, що статтю 1 Закону № 345-VI слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.
Суд зазначає, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Суд зауважує, що статтею 8 Закону № 345-VI передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію. При цьому розмір пенсії обчислюється відповідно до Закону № 1058-IV і під час такого обчислення враховуються відповідні доплати і підвищення, передбачені цим Законом.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 345/763/17.
Умовою виплати пенсії за нормами статті 8 Закону № 345-VI є призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, які передбачають зменшення пенсійного віку, встановленого абз. 1 ст. 26 цього Закону.
Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 205/8712/16-а.
При цьому, виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.07.2023 у справі № 200/5813/20-а, від 18.04.2019 у справі № 392/17/17, від 29.12.2021 у справі № 345/2562/17, від 21.01.2020 у справі № 640/4469/17, від 31.03.2020 у справі № 459/245/17.
Отже, дія Закону № 345-VI поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком № 1, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Оскільки, загальний пільговий стаж становить більше 15 років, то суд дійшов висновку, що на позивача поширюється дія статті 8 Закону № 345-VI, оскільки загальний пільговий стаж становить більше 15 років.
Отже, при перерахунку пенсії позивача відповідач має застосувати положення Закону № 345-VI.

Проте, з такими висновками місцевого суду не може погодитись судова колегія апеляційного суду.
Так, статтею 8 Закону України від 2 вересня 2008 року № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі – Закон № 345-VI) передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Частиною 1 ст. 33 Закону № 1058-IV установлено, що пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 1058-IV визначено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп ? Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Водночас ст. 28 Закону № 1058-IV визначено мінімальний розмір пенсії за віком.
Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.
За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.
Мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
В абзаці четвертому ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV зазначено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників передбачені ст. 114 Закону № 1058-IV.
З наведеного висновується, що передбачене абзацом четвертим ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV правило зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до відповідного стажу роботи із шкідливими умовами застосовується лише при призначенні пенсій на пільгових умовах, зокрема пенсії за віком на пільгових умовах.
У ч. 5 ст. 56 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» також зазначено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14).
Згідно з правовим висновком, який наведений Верховним Судом у постанові від 18.04.2019 у справі № 392/17/17, законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
З урахуванням наведених висновків, у відповідача були відсутні підстави для врахування періоду знаходження позивача на інвалідності під час вирішення питання про перерахунок пенсії по інвалідності із застосуванням Закон № 345-VI.
З розрахунку стажу (форма РС-право) випливає, що спеціальний стаж позивача (Список № 1 та/або Ст.14, П/П, підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в) на момент призначення пенсії по інвалідності становить менше 15 років.
Період знаходження позивача на інвалідності не підлягає врахуванню до спеціального стажу для вирішення питання про наявність підстав для перерахунку пенсії, зокрема згідно зі ст. 8 Закону № 345-VI.
Окружним судом при вирішенні спору зазначалось, що ним враховано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 18.04.2019 у справі № 392/17/17, проте, фактично висновки в цій справі враховано хибно – як підстава для задоволення позову.
Колегія суддів Верховного Суду у постанові від 18 квітня 2019 року по справі № 392/17/17 зазначила, що законодавець зараховує час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи тільки для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону № 1788-ХІІ. Отже, до пільгового стажу позивача зараховується період до того часу, коли позивач вийшов на пенсію за віком на пільгових умовах. З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що позивач не набув необхідного стажу на підземних роботах, що дає право на призначення пенсії у розмірі, передбаченому статтею 8 Закону 345-VI, оскільки фактично позивач просить зарахувати до пільгового стажу час перебування його на пенсії за віком на пільгових умовах, що не узгоджується з наведеними приписами законодавства.
Позивач перебуває на пенсії по інвалідності, а не на пенсії за віком на пільгових умовах.
В той же час, Верховний Суд у постанові від 12 листопада 2024 року по справі № №160/20101/21 дійшов висновку, що статтею 8 Закону № 345-VI передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію. При цьому розмір пенсії обчислюється відповідно до Закону № 1058-IV і під час такого обчислення враховуються відповідні доплати і підвищення, передбачені цим Законом. 
Підсумовуючи, у постанові від 12 листопада 2024 року по справі № №160/20101/21 колегія суддів вважає, що Закон України № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» у сфері пенсійного забезпечення застосовується у нерозривному зв`язку із спеціальними нормативними актами, зокрема Законом України № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і Законом України № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення». 
При призначенні пенсії по інвалідності особам, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком № 1, застосовується соціальна гарантія, передбачена статтею 8 Закону України № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» та розмір пенсії обраховується в розмірі 80% середньої зарплати з одночасним застосуванням коефіцієнта, передбаченого статтею 33 Закону України № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для пенсій по інвалідності. При цьому розмір пенсії не може бути меншим як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. 
У постанові Верховного Суду від 31 березня 2020 року по справі № 459/245/17 колегією суддів викладена позиція, що згідно правового висновку, сформованого Верховним Судом у постанові від 18 квітня 2019 року у справі № 392/17/17 законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 
До пільгового стажу зараховується період до того часу, коли особа вийшла на пенсію за віком на пільгових умовах. 
Статтю 242 КАС України, якою встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів зауважує, що обставини в справі № 392/17/17 дійсно відрізняються від фактів в справі, що розглядається нині.
Так, у справі № 392/17/17 позивач ВЖЕ ПЕРЕБУВАВ НА ПЕНСІЇ ЗА ВІКОМ (суди встановили, що ОСОБА_2 з 25 липня 2009 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах, 10 вересня 2012 року ОСОБА_2 було встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок професійного захворювання).
В нинішній справі позивач перебуває на пенсії по інвалідності, а не на пенсії за віком на пільгових умовах.
Апеляційним судом при вирішенні спору враховано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 18.04.2019 у справі № 392/17/17, основним в якій зазначено про те, що законодавець зараховує час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи ТІЛЬКИ для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону № 1788-ХІІ.
Повністю релевантними до спірних правовідносин є висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 26 травня 2020 року в справі №205/8712/16-а, в якій встановлено наступне.
«13. У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій, зокрема, просив вжити заходів щодо відновлення порушених прав у сфері пенсійного забезпечення, здійснити перерахунок пенсії відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про підвищення престижності шахтарської праці» та матеріалів пенсійної справи; при розрахунку розміру пенсії та середнього заробітку врахувати положення статті 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
14. На час подання зазначеної заяви ОСОБА_1 перебував на обліку в Правобережному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Дніпрі та отримував пенсію по інвалідності ІІ групи внаслідок трудового каліцтва відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».
…
19. Станом на час звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 28.09.2016 позивач досяг 39-річного віку, загальний страховий стаж склав 24 роки 27 днів (у тому числі з 16.04.2003 - 13 років 05 місяців 12 днів), пільговий стаж - 20 років 09 місяців 24 дні (у тому числі з 16.04.2003 - 13 років 05 місяців 12 днів), який може бути віднесений до роботи:
- на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком №1 у повному розмірі або 20 років 09 місяців 24 дні;
…
22. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що на час звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 не досяг пенсійного віку для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не набув спеціального стажу роботи (25 років або 20 років) для призначення пенсії за віком на підставі статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відтак у відповідачів на час виникнення спірних відносин відсутні підстави для застосування положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при обчисленні розміру отримуваної позивачем пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва.
…
54. Згідно з правовим висновком, сформованим Верховним Судом у постанові від 18.04.2019 у справі № 392/17/17, законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
…
59. На час звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 не досяг пенсійного віку для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не набув спеціального стажу роботи (25 років або 20 років) для призначення пенсії за віком на підставі статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відтак суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії у відповідності до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». 
Отже, в справі №205/8712/16-а (як і в нинішній справі) позивач перебував на пенсії по інвалідності та просив, зарахувавши час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням, застосувати положення статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при обчисленні розміру отримуваної пенсії, проте, такі вимоги Верховним Судом визнані необґрунтованими, в тому числі, з посиланням на раніше сформовані висновки у справі № 392/17/17.

При цьому не релевантними до спірних правовідносин є висновки Верховного Суду в інших справах.
Так, у постанові від 31 березня 2020 року в справі № 459/245/17 судами було встановлено наступні фактичні обставини: позивач був переведений на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», яким внесено зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме до 16 вересня 2008 року, та просив зарахувати період з 7 липня 2004 року по 3 січня 2008 року (час перебування позивача на інвалідності внаслідок професійного захворювання) до загального та пільгового (підземного) стажу роботи за Списком № 1 й перерахувати пенсію згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
У справі №160/20101/21 при призначенні позивачу пенсії по інвалідності він мав стаж на підземних роботах за Списком №1 більше 15 років, пенсійним органом було застосовано приписи Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а спір виник в зв`язку з обрахуванням відповідачем пенсії в розмірі 50% пенсії за віком, в той час як позивач стверджував про право отримувати передбачену Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» гарантію у 80% заробітку шахтаря, в чому Верховний Суд відмовив.
Таким чином, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин апеляційний суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, які є релевантними до спірних правовідносин: від 18.04.2019 у справі № 392/17/17 та від 26 травня 2020 року в справі №205/8712/16-а.
Отже, наявні підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду – скасуванню.
Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
У зв`язку з відмовою позивачеві в задоволенні позовних вимог, понесені ним судові витрати йому не відшкодовуються. Витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані зі сплатою судового збору, за діючим процесуальним законодавством відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – задовольнити.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року у справі № 200/7739/25 – скасувати.
Прийняти нову постанову.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії – відмовити.
Повне судове рішення – 12 лютого 2026 року.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук