Справа №601/800/26 
Провадження № 2-а/601/17/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2026 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Клим Т.П.,
з участю секретаря судового засідання Мельничук Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременці адміністративну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Писаренко Наталії Олексіївни до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа – Кременецький відділ державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

встановив:

Представник  ОСОБА_1 адвокат Писаренко Н.О. звернулась до Кременецького районного суду Тернопільської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №1105 від 20 червня 2025 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 17000 гривень та закрити провадження по справі.
У поданій заяві позивач посилається на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є особою, якій згідно п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (на утриманні яких перебуває троє і більше дітей віком до 18 років) надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації до завершення такої мобілізації. Відстрочка Позивачу надавалася безперервно та діє з моменту її отримання і до завершення мобілізації. Позивач виконував у добровільному порядку весь цей час свій обов`язок та раз на рік проходив ВЛК, хоча під час дії цієї відстрочки не повинен його проходити. Позивач не ігнорував вимоги закону і не переховувався від РТЦК. Дати проходження Позивачем ВЛК відображені у наданих до цього позову Витягах.
20 червня 2025 року додатку «Резерв+» у Позивача висвітлилася інформація про порушення військового обліку, у зв`язку з чим його подано в розшук. Того ж дня Позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 задля з`ясування підстав внесення таких відомостей та розшук. Його повідомили, що той розшук чиста формальність і він автоматично зніметься коли Позивач пройде ВЛК, проте направлення на ВЛК так і не дали, бо була «черга», і сказали прийти 11 липня. 11.07.2025 Позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , йому, видали направлення на проходження ВЛК і того ж дня Позивач її пройшов та у додатку «Резерв+» зникла інформація про порушення Позивачем правил військового обліку.
Позивач зазначає, що повістка №3189168 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 29.04.2025 на його адресу не надходила. Прибувши 20.06.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 – посадові особи Відповідача жодним чином не проінформували Позивача про причини його розшуку, про те, що йому направлялася повістка, яка повернулася і не була вручена. 21.03.2026 у за стосунку Дія Позивачу висвітлилася інформація про арешт його коштів на всіх банківських рахунках у всіх установах. 23.03.2026 Позивач прибув до Кременецького відділу ДВС, щоб з`ясувати що відбувається і чому на його рахунки був накладений арешт. Як з`ясувалося, Відповідач подав на виконання Постанову №1105 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, датовану 20 червня 2025 року за підписом тво. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 Василя Безбаха, на думку якого Позивач порушив правила військового обліку, а тому на нього наклали штраф у сумі 17000,00 грн. Тобто оскаржувана Постанова датована тією датою, коли Позивач особисто прибув до Відповідача для з`ясування обставин його розшуку. Проте Відповідач жодним чином не проінформував Позивача про це, не повідомив про засідання комісії про розгляд адмінматеріалів відносно нього, не надали можливості бути там присутнім, коли і де воно відбувалося – Позивач не знає, і чи відбувалося воно взагалі, натомість Відповідачем було складено оскаржувану Постанову, у якій зазначили, що її копію Позивач отримав саме 20 червня 2025 року, а у графі «підпис про отримання» - зазначено, що вона відправлена поштою 20.06.2025. З оскаржуваною постановою Позивач категорично не згоден, оскільки він з власної волі неодноразово звертався до ІНФОРМАЦІЯ_3 для отримання відстрочки від мобілізації, і така відстрочка йому надавалася Відповідачем. Також Позивач вчасно оновлював свої облікові дані і фізично з`являючись до РТЦК і через додаток «Резерв+». Сумлінно виконував обов`язок по проходженню ВЛК. З тих пір Позивач не змінював свого місця проживання, не змінював свої особисті дані, номери телефону і т.д.
Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 26.03.2026 відкрито провадження в справі.
Не погоджуючись із поданим позовом, представник відповідача подав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову через його безпідставність. Зокрема, в обґрунтування своїх заперечень представник відповідача вказував, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за наявними обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів військовозобов`язаним перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , є військовозобов`язаним, користується правом на відстрочку від мобілізації. З 13.05.2025 мав статус порушника законодавства України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку з неприбуттям за повісткою, яка у відповідності до вимог постанови КМУ України №560 від 16.05.2024, за допомогою поштового зв`язку «Укрпошта», на адресу задекларованого/ зареєстрованого місця проживання військовозобов`язаного року направлявся рекомендаційний лист з повідомленням, який містив у собі повістку №3189168 про виклик громадянина ОСОБА_1 на 10:00 24.04.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , для проходження медичного огляду. На визначену в повістці дату і час громадянин ОСОБА_1 , не з`явися, будь-яких підтверджуючих документів, які б засвідчували поважність неприбуття у визначений строк (3 дні від дати прибуття, визначеній в повістці), надано не було, чим було порушено правила військового обліку, затверджені постановою КМУ від 07.12.2016 №921 та від 30.12.2022 №1487. 20.06.2025 громадянин ОСОБА_1 прибув ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з тим, що перебуває у розшуку за скоєне правопорушення передбаченого ст. 210-1 КУпАП, а саме, не явкою за повісткою. За ознаками скоєного адміністративного правопорушення, керуючись ст. 235, 254, 256 КУпАП ІНФОРМАЦІЯ_5 відкрито справу про адміністративне правопорушення, по якій проведені всі необхідні дії та враховані всі обставини скоєного правопорушення, що мають значення для вирішення справи відповідно до вимог чинного законодавства України під час дії особливого періоду в умовах воєнного стану. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, 20.06.2025 ІНФОРМАЦІЯ_5 винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення №1105, за якою громадянин ОСОБА_1 визнається винним у скоєнні адміністративного правопорушення під час дії військового стану, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Зазначили, що справа про адміністративне правопорушення вирішена в точній відповідності з законом, а постанова по адміністративній справі №1105 від 20.06.2025, цілком законна та обґрунтована.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Так, судом встановлено, що ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову №1105 від 20.06.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000.00 грн.
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за наявними обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів військовозобов`язаним перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , є військовозобов`язаним, користується правом на відстрочку від мобілізації. З 13.05.2025 мав статус порушника законодавства України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку з неприбуттям за повісткою, яка у відповідності до вимог постанови КМУ України №560 від 16.05.2024, за допомогою поштового зв`язку «Укрпошта», на адресу задекларованого/ зареєстрованого місця проживання військовозобов`язаного року направлявся рекомендаційний лист з повідомленням, який містив у собі повістку №3189168 про виклик громадянина ОСОБА_1 на 10:00 24.04.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , для проходження медичного огляду. На визначену в повістці дату і час громадянин ОСОБА_1 , не з`явися, будь-яких підтверджуючих документів, які б засвідчували поважність неприбуття у визначений строк (3 дні від дати прибуття, визначеній в повістці), надано не було, чим було порушено правила військового обліку, затверджені постановою КМУ від 07.12.2016 №921 та від 30.12.2022 №1487. 20.06.2025 громадянин ОСОБА_1 прибув ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з тим, що перебуває у розшуку за скоєне правопорушення передбаченого ст. 210-1 КУпАП.
Так, відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
При цьому, відповідно ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення,є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів,що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису,у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі,чи засобів фото-і кінозйомки,відеозапису,у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності,або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису),які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху,безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів,актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
При цьому, згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст.210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Зокрема, відповідно ч.3 ст.210-1 КУпАП за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - передбачено стягнення у виді штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з абз. 11ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Так, 17.03.2014 оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.
Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Зокрема, згідно ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Частиною ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.
Так, з наявних матеріалів справи вбачається, що повістка № 3189168 направлялася ОСОБА_1 про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 29.04.2025 була направлення на повідомлену позивачем адресу. Дана повістка направлялася рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак повернулася на адресу відправника .
Обґрунтовуючи протиправність притягнення до адміністративної відповідальності, позивач зазначав, що повістка № 3189168 йому не вручалася. З врахування вказаних обставин він не міг фізично з`явитися, оскільки він її не отримував та не знав про її наявність.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, відповідачем не доведена, оскільки відсутні будь-які докази того, що останній був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 24.04.2025. За вказаних обставин, в його діях не вбачається вини як у формі умислу так і у формі необережності, не зазначено, які військово-облікові данні вчасно не оновив позивач.
А тому, суд відповідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності скасовує рішення суб`єкта владних повноважень і закриває справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 5-9, 20, 77, 139, 229, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, ст.ст.210-1, 280, 283-284, 287-293 КУпАП, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.
Скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №1105 від 20 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за частиною ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000.00 гривень та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 - 1080 гривень 93 копійок судових витрат.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Головуючий:	  	Т.  П.  Клим