Справа № 357/13580/25
Провадження № 2/357/863/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючий суддя – Сомок О.А.,
секретар судового засідання – Пугач В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Біла Церква Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2025 року позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося через підсистему «Електронний суд» до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором №2865206 від 01.09.2020 у загальному розмірі 39360 грн, судовий збір у сумі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу у сумі 8000,00 грн.
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 01.09.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №2865206, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти в розмірі 12000 грн, на умовах визначених кредитним договором, а Позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначений Договором. ТОВ «Авентус Україна» зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визнаечний умовами кредитного договору. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав.
21.04.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги № ККАУ-21042021, згідно з яким до нового кредитора перейшло право вимоги до боржників ТОВ «Авентус Україна», в тому числі і до ОСОБА_1 .
Загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем на день подачі позову за договором №2865206 від 01.09.2020 становить 39360,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 12000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами 27360,00 грн, заборгованість за комісією 0,00 грн.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
16 жовтня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження по справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. 
28 січня 2026 року ухвалою суду витребувано в Монобанк, емітент АТ "Універсал Банк" інформацію: чи належить банківська карта з прихованим номером № НОМЕР_1 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 )?; чи була успішною транзакція, здійснена 01.09.2020, на банківську картку № НОМЕР_1 в сумі 12000 грн.? Якщо так, то: чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської карти № НОМЕР_1 ?; чи проводилась верифікація особи власника банківської карти № НОМЕР_1 ?
На виконання ухвали суду 23.02.2025 від АТ «Універсал Банк» на адресу суду надійшла витребувана інформація.
У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином. Направив до суду заяву у якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав частково, а саме в частині тіла кредиту у сумі 12000,00 гривень. Також, просив врахувати сплачені ним відсотки в сумі 5472,00 гривень.
У зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно зі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
01.09.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 2865206 (далі - Договір), відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ними.
Відповідно до п.1.3 договору, загальний розмір кредиту складає 12000 грн.
Згідно з п.1.4 строк кредиту становить 30 днів. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 Договору.
Тип процентної ставки - фіксована. (п.1.5)
Відповідно до п. 1.5.1 знижена процентна ставка становить 1,33 % в день від суми кредиту та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 Договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку.
Відповідно до п. 1.5.2 стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день від суми кредиту та застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п.1.4 Договору, якщо споживач не виконав умови зазначені в пп.1.5.1. Договору для застосування зниженої процентної ставки; та у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до п. 4.1-4.6 Договору; та у межах періоду прострочення, але не більше 90-та календарних днів поспіль, з моменту виникнення прострочення.
Відповідно до п. 4.2. Споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до п. 4.3 Договору. Згідно з п. 4.3 Пропозиція (оферта) Споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій Споживачем.
Відповідно до п. 4.4 Товариство має право протягом строку для відповіді акцептувати пропозицію (оферту) Споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення Споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені Споживачем Товариству в особистому кабінеті/зазначені в Договорі.
У випадку акцептування пропозиції (оферти) про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення Споживачем дій, зазначених в п. 4.3, та нова дата повернення кредиту відображається в Особистому кабінеті. Протягом нового строку користування кредитом проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою.
Відповідно до Паспорту споживчого кредиту ОСОБА_1 01.09.2020 надано споживчий кредит в сумі 12 000,00 грн строком на 30 днів. 
Згідно з Графіком платежів (Додаток №1 до Договору) датою повернення кредиту та сплати нарахованих процентів в сумі 16 788, 00 грн (сума кредиту 12000,00 грн, сума нарахованих процентів – 4 788, 00 грн) є 01.10.2020. 
На виконання умов вказаного договору 01.09.2020 ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», згідно договору з ТОВ «Авентус Україна» № ВП-200417-1 від 20.04.2017 здійснило перерахування відповідачу грошових коштів у розмірі 12000 грн за реквізитами платіжної картки НОМЕР_3 . 
Перерахування коштів на рахунок відповідача також підтверджується наданою АТ «Універсал Банк» інформацією, з якої вбачається, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) було емітовано банківську картку № НОМЕР_4 . Транзакція, здійснена 01.09.2020, в сумі 12000,00 грн на банківську картку № № НОМЕР_4 була успішною. Грошові кошти за цією транзакцією були зараховані на відповідний рахунок власника банківської карти. 
Відповідно до Картки обліку Договору (розрахунку заборгованості), проведеного первинним кредитором ТОВ «Авентус Україна», загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором № 2865206 від 01.09.2020 склала 39360,00 грн, в тому числі: 12000,00 грн основний борг; 5472,00 грн – проценти нараховані за зниженою процентною ставкою; 27360,00 грн проценти нараховані за стандартною процентною ставкою.
21.04.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладеного Договір відступлення прав вимоги № ККАУ-21042021, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договором №2865206 від 01.09.2020.
Згідно Реєстру боржників до Договору факторингу № ККАУ-21042021 від 21.04.2021, ОСОБА_1 є боржником за Договором №2865206 від 01.09.2020 із загальною сумою заборгованості 39360,00 грн.
Позивачем на адресу відповідача направлялось досудова вимога про повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні та повідомлення про порядок погашення заборгованості за кредитним договором. 
Доказів погашення заборгованості суду не надано. 

Мотиви, з яких виходить суд та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини. 
Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.
В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, з укладенням договору у позичальника виник обов`язок повернути ТОВ «Авентус Україна» кредит та відсотки за договором у строки та в розмірах чітко встановлених графіком погашення кредитної заборгованості, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та відсотками.
ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши йому, визначені договором кредитні кошти, натомість відповідач ОСОБА_1 взяті на себе за договором зобов`язання перед ТОВ «Авентус Україна» виконав не в повному обсязі, оскільки не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, та проценти за користування кредитом. У зв`язку з відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість.
Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
ТОВ «ФК «Кредит-капітал» є новим кредитором за кредитним договором №2865206 від 01.09.2020 на підставі укладеного між ним та ТОВ «Авентус Україна» договору відступлення прав вимог. Відтак, у нього виникло право вимоги до відповідача.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом встановлено, що відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язання за кредитним договором №2865206 від 01.09.2020, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту підлягають задоволенню.
Вирішуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за кредитним договором, суд зазначає таке.
За ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
За кредитним договором №2865206 від 01.09.2020 позивач просить стягнути з відповідача 27360,00 грн - суму заборгованості за відсотками.
Проте, як встановлено судом, згідно умов договору ОСОБА_1 отримав за вказаним договором кредит в розмірі 12000,00 грн строком на 30 днів, за користування яким передбачена сплата відсотків у розмірі 1,33 % в день.
Суд звертає увагу на те, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів, які підтверджують, що відповідач відповідно до п.4.2 договору вчинив дії, які свідчать про пролонгацію кредитного договору і ці дії були акцептовані первісним кредитором, як це передбачено в п.4.3, п.4.4 кредитного договору. 
Таким чином, за умовами укладеного договору, сплаті відповідачем за користування кредитом підлягали відсотки у розмірі 4788,00 грн (12000, 00 х 1,33% х 30 днів = 4788, 00 грн).
Суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, згідно з яким вона відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося і право позивача нараховувати проценти за кредитом.
Аналіз наведених норм права та встановлених судом фактичних обставин справи свідчить про те, що нарахована первісним кредитором сума заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги та в подальшому, суперечить умовам цього договору та є такою, що нарахована поза межами його дії, а тому не підлягає задоволенню судом.
Водночас, з розрахунку заборгованості за Договором №2865206 від 01.09.2020 вбачається, що 04.10.2020 відповідачем було здійснено платіж в розмірі 5472,00 грн, який первісним кредитором було зараховано в оплату процентів. 
За таких обставин, суд дійшов висновку, що сума заборгованості за відсотками не підлягає стягненню з відповідача. Оскільки сплачена відповідачем сума відсотків на 684,00 грн перевищує нараховану в строк кредитування, різницю необхідно зарахувати у сплату тіла кредиту.
Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України, обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається на осіб, які беруть участь у справі.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини справи та приписи чинного законодавства, враховуючи, що матеріали справи містять належні докази того, що відповідач не повернув у добровільному порядку отримані та використані кошти, відмовився від виконання зобов`язань за договором в односторонньому порядку, що потягло невиконання його умов, внаслідок чого утворилась заборгованість та порушено права позивача, суд дійшов висновку, що така заборгованість підлягає стягненню судом з відповідача на користь позивача у судовому порядку.
Отже, наявні правові підстави для задоволення позову частково.
Всього стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором №2865206 від 01.09.2020 за тілом кредиту у сумі 11316,00 грн.

Судові витрати
Відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. 
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. 
Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. 
Судом встановлено, що понесені ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» витрати на правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн підтверджуються матеріалами справи: Договором про надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025; Актом наданих послуг № 928 від 05.08.2025; детальним описом від 05.08.2025 наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 01.07.2025; ордером серії ВС № 1381377 на надання правничої (правової) допомоги від 02.07.2025. 
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача.
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
З огляду на викладене, частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 696,44 грн (11316,00/39390,00*2422,40), та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2300,00 грн (11316,00/39390,00*8000,00).
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3, 12, 13, 81, 141, 254, 263, 264-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №2865206 від 01.09.2020 в розмірі 11316,00 гривень (одинадцять тисяч триста шістнадцять гривень 00 копійок).
В решті позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 696,44 гривні та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2300,00 гривень, а всього стягнути 2996,44 гривні (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто шість гривень 44 копійки).
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: вулиця Смаль - Стоцького, будинок 1, корпус 28, 4-й поверх, місто Львів, 79029.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повне рішення суду складене 03.04.2026. 

Суддя 	О. А. Сомок