ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2026 року	справа № 380/18106/25	

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Морської Галини Михайлівни, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,, -

в с т а н о в и в :

Військова частина НОМЕР_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить: стягнути з відповідача збитки завдані державі в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 13297,45 грн.
Ухвалою від 08.09.2025 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.
Ухвалою від 15.09.2025 відкрите спрощене провадження без виклику сторін.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.11.2024 №1611-ОС солдата ОСОБА_1 призначено на посаду інспектором прикордонної служби 3 категорії - номером обслуги першої групи протитанкових ракетних комплексів протитанкового відділення першого відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ). Відповідно до рапорту заступника начальника загону – комендант прикордонної комендатури швидкого реагування (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) полковника ОСОБА_2 від 14.07.2025 №Р-26638-25 солдат ОСОБА_1 відсутній за місцем служби. Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.07.2025 №1091-ОС «Про особовий склад» солдата ОСОБА_1 з 13.07.2025 знято з усіх видів забезпечення, оскільки Він відсутній у місці дислокації підрозділу. До моменту зняття зі всіх видів забезпечення, йому було нараховано та виплачено грошове забезпечення за повний місяць липень 2025 року в розмірі 22730,23 грн, яке він отримав на картковий рахунок. Розрахунковий лист ОСОБА_1 за липень 2025.
Таким чином переплата грошового забезпечення ОСОБА_1 становить 31 дн. – 13 дн. = 19 днів, тому сума заборгованості перед ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовою частиною НОМЕР_1 ) становить – 13297,45 грн. 
Стверджує, що Відповідач набув та зберіг майно, а саме грошові кошти в сумі 13297,45 грн. без достатньої правової підстави, оскільки самовільно залишив місце служби під час дії воєнного стану та фактично не виконував військового обов`язку з 13.07.2025 до 31.07.2025, що є підставою для задоволення позову.
Ухвала про відкриття провадження надіслана судом на адресу відповідача, внесену до ЄДДР : АДРЕСА_2 . Поштове відправлення повернулось до суду із відміткою «адресат відмовився від отримання».
Відповідно до частин 8, 11 ст. 126 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи. Розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Відповідно до ст. 128 КАС України у разі відмови адресата від одержання повістки особа, яка її доставляє, робить відповідну відмітку на повістці, засвідчує її власним підписом і негайно повертає до адміністративного суду. Особа, яка відмовилася одержати повістку, вважається такою, що її повідомлено про дату, час і місце судового засідання.
Відтак суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи.
Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.
ОСОБА_1 проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.11.2024 №1611-ОС солдат ОСОБА_1 призначений на посаду інспектором прикордонної служби 3 категорії - номером обслуги першої групи протитанкових ракетних комплексів протитанкового відділення першого відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ). 
Відповідно до рапорту заступника начальника загону – комендант прикордонної комендатури швидкого реагування (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) полковника ОСОБА_2 від 14.07.2025 №Р-26638-25 солдат ОСОБА_1 відсутній за місцем служби. 
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.07.2025 №1091-ОС «Про особовий склад» солдата ОСОБА_1 з 13.07.2025 знято з усіх видів забезпечення, оскільки він відсутній у місці дислокації підрозділу. 
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.07.2025 № 2143-АГ «Про призначення службового розслідування», проведено службове розслідування, з метою з`ясування причин та обставин факту відсутності солдата ОСОБА_3 викладених в рапорті заступника начальника загону – коменданта начальника прикордонної комендатури швидкого реагування (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) полковника ОСОБА_2 (зареєстровано внутрішній №Р-26638-25 від 14.07.2025)
В ході службового розслідування, з вивчених документів та отриманих пояснень посадових осіб, встановлено, що солдату ОСОБА_4 надано частину щорічної відпустки з виїздом до с. Туринка Жовківського району Львівської області, тривалістю 18 календарних днів (щорічної основної відпустки – 15 календарних днів, час для проїзду – 03 календарних дні) з 25 червня 2025 року по 12 липня 2025 року. Приступити до виконання службових обов`язків 13 липня 2025 року. 11 липня 2025 року капітаном ОСОБА_5 попереджено солдата ВЕЛИКОГО Ігоря щодо своєчасного повернення з відпустки. 13 липня 2025 року солдат ОСОБА_6 до пункту тимчасової дислокації підрозділу не прибув пояснюючи тим, що він з 02 липня 2025 року перебуває на лікарняному у сімейного лікаря, проте що військовослужбовець відкрив лікарняний доповіді від нього не надходило, натомість надав «Виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого», яка не є підтверджуючим документом перебування на лікарняному. З листа КНП «Жовківської лікарні» 01 липня 2025 року звертався до лікаря загальної практики – сімейного лікаря лікарської амбулаторії с.Туринка за медичною допомогою. Лікарем було виписано направлення до лікаря отоларинголога поліклінічного відділення КНП «Жовківська лікарня». З 02 липня 2025 року по 07 липня 2025 року знаходився на амбулаторному лікуванні в лікаря-отоларинголога з діагнозом: сальпінгіт слухової ( євстахієвої) труби. Травматичний розрив барабанної перетинки. Станом на 13 липня 2025 року встановлений факт неприбуття до місця дислокації підрозділу, а також місце знаходження солдата ВЕЛИКОГО Ігоря по час проведення розслідування не відоме, що підтверджується рапортом заступника начальника загону – коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) від 14 липня 2025 року №Р-26638-25 та листом КНП «Жовківської лікарні» від 18 липня 2025 року № 01-10/593.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.08.2025 № 2315-АГ «Про результати службового розслідування» підтверджені.
Із матеріалів справи слідує, що до моменту зняття зі всіх видів забезпечення, відповідачу нараховане та виплачене грошове забезпечення за повний місяць липень 2025 року в розмірі 22730,23 грн, яке він отримав на картковий рахунок. 
Таким чином переплата грошового забезпечення ОСОБА_1 становить 31 дн. – 13 дн. = 19 днів, тому сума заборгованості перед ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовою частиною НОМЕР_1 ) становить – 13297,45 грн. 
Представник позивача, вважаючи, що відповідач без наявних правових підстав отримав 13297,45 грн грошового забезпечення, звернувся до суду з цим позовом з метою стягнення переплати грошового забезпечення.
Надаючи оцінку позиціям сторін у справі, суд застосовує наступні правові норми.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни врегульовано Законом України 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232-XI).
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно з абз.1 ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 (далі Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі Порядок №260).
Відповідно до п.12 розділу І Порядку №260 військовослужбовцям, які тимчасово вибувають з військової частини зі збереженням грошового забезпечення за місцем служби, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер, виплачуються за весь період такого вибуття.
Отже, у період перебування військовослужбовця за ним зберігається виплата грошового забезпечення.
Водночас, згідно з п.15 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше.
Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.
Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.
Згідно з висновком службового розслідування від 01.08.2025 встановлено, що відповідач з 13.07.2025 відсутній на військовій службі.
За результатами службового розслідування прийнятий наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.08.2025 № 2315-АГ, яким встановлено:
«…солдату ОСОБА_4 надано частину щорічної відпустки з виїздом до с. Туринка Жовківського району Львівської області, тривалістю 18 календарних днів (щорічної основної відпустки – 15 календарних днів, час для проїзду – 03 календарних дні) з 25 червня 2025 року по 12 липня 2025 року. Приступити до виконання службових обов`язків 13 липня 2025 року. 11 липня 2025 року капітаном ОСОБА_5 попереджено солдата ВЕЛИКОГО Ігоря щодо своєчасного повернення з відпустки. 13 липня 2025 року солдат ОСОБА_6 до пункту тимчасової дислокації підрозділу не прибув пояснюючи тим, що він з 02 липня 2025 року перебуває на лікарняному у сімейного лікаря, проте що військовослужбовець відкрив лікарняний доповіді від нього не надходило, натомість надав «Виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого», яка не є підтверджуючим документом перебування на лікарняному. З листа КНП «Жовківської лікарні» 01 липня 2025 року звертався до лікаря загальної практики – сімейного лікаря лікарської амбулаторії с.Туринка за медичною допомогою. Лікарем було виписано направлення до лікаля отоларинголога поліклінічного відділення КНП «Жовківська лікарня». З 02 липня 2025 року по 07 липня 2025 року знаходився на амбулаторному лікуванні в лікаря-отоларинголога з діагнозом: сальпінгіт слухової ( євстахієвої) труби. Травматичний розрив барабанної перетинки. Станом на 13 липня 2025 року встановлений факт неприбуття до місця дислокації підрозділу, а також місце знаходження солдата ВЕЛИКОГО Ігоря по теперішній час не відоме, що підтверджується рапортом заступника начальника загону – коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) від 14 липня 2025 року №Р-26638-25 та листом КНП «Жовківської лікарні» від 18 липня 2025 року № 01-10/593. Враховуючи вище викладене, в діях солдата ОСОБА_3 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України…».
Відповідно до Розрахунку заявленої до стягнення суми збитків із зазначенням кількості днів та складових грошового забезпечення ОСОБА_3 , складеної головним бухгалтером в/ч НОМЕР_1 переплата грошового забезпечення за липень 2025 року становить 13297,45 грн.
Враховуючи, що відповідач самовільно залишив розташування військової частини та з 13.07.2025 був відсутній на службі у в/ч НОМЕР_1 , суд вважає, що на підставі п.15 Порядку №260 відповідач не мав права на виплату грошового забезпечення за час відсутності відповідача на службі без поважних причин.
Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 №160-IX (далі Закон №160-IX).
Відповідно до ч.1 ст.3 Закону №160-IX підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.
Особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди (ст. 4 Закону №160-IX).
Згідно з ч.4 ст.3 Закону №160-IX переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.
Особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій (п.1 ч.1 ст.6 Закону №160-IX).
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону №160-IX у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.
Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно зі змістом цієї норми, зобов`язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; здійснення набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом.
Водночас стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли отримане набувачем від іншої особи майно, яке зовні могло б бути розцінене як безпідставно набуте, насправді не є таким.
Так не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Отже, не підлягають поверненню безпідставно набуті кошти за умови наявності одночасно таких умов, як здійснення виплати добровільно, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів. У разі якщо відсутня одна із наведених умов, передбачених п.1 ч.1 ст. 1215 ЦК України, то грошові кошти, виплачені набувачу, підлягають поверненню платнику.
Оскільки відповідач з 13.07.2025 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 та був відсутній на військовій службі, суд вважає, що ОСОБА_1 діяв недобросовісно та за липень 2025 року безпідставно отримав грошове забезпечення на суму 13297,45 грн.
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь в/ч НОМЕР_1 безпідставно набутих ним коштів під час фактичного невиконання обов`язків військової служби.
Відповідно до ст.72-76 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_3 ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) збитки, завдані державі в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 13297,45 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя	Морська Галина Михайлівна