КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року 
м. Київ
єдиний унікальний номер судової справи 361/10932/23
номер провадження № 22-ц/824/4122/2026
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді	Лапчевської О.Ф.,	
суддів	Березовенко Р.В., Мостової Г.І.,	
за участю секретаря судового засідання	 Єфіменко І.О.,	
учасники справи: представник позивача ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2025 року /суддя Василишина В.О./
за заявою ОСОБА_2 про поворот виконання судового наказу
у справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

15 грудня 2023 року Броварським міськрайонним судом видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 04 грудня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню. 
Постановою Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року ухвалу від 16 жовтня 2024 року скасовано, судовий наказ від 15 грудня 2023 року визнано таким, що не підлягає виконанню.
У процесі виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 з боржника ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти у сумі 63 488 грн (платежі з серпня 2024 року по березень 2025 року).
ОСОБА_2 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області із заявою про поворот виконання судового наказу, посилаючись на те, що стягнуті кошти підлягають поверненню у зв`язку з визнанням судового наказу таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2025 року у задоволенні заяви про поворот виконання відмовлено. /а.с. 39-40/
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу суду та постановити нове рішення про задоволення заяви про поворот виконання.
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню постановою Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року є підставою для повороту виконання незалежно від способу скасування/визнання невиконуваним. Суд помилково послався на неможливість повороту виконання, оскільки судовий наказ не скасований, а визнаний таким, що не підлягає виконанню. Вказує, що стягнуті кошти (63 488 грн) були отримані стягувачкою ОСОБА_3 без достатньої правової підстави, оскільки судовий наказ втратив силу. Заявник стверджує, що стягувачка умисно приховала від суду обставини: постійне проживання її та дитини в Німеччині, наявність угоди про утримання дитини від 22.11.2022 за правом Німеччини, що виключало видачу судового наказу в Україні. Посилався на ст. 445 ЦПК України про поворот виконання, ст. 1212 ЦК України про безпідставне набуття майна, практику Великої Палати ВС від 04.09.2019 у справі № 569/15646/16-ц.
Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_1 у відзиві просить апеляційну скаргу відхилити, ухвалу залишити без змін. Вказує, що поворот виконання у справах про стягнення аліментів заборонений ч. 2 ст. 445 ЦПК України незалежно від підстав скасування/визнання невиконуваним судового наказу, крім випадків підроблених документів або завідомо неправдивих відомостей позивача, чого не встановлено. Стягнуті кошти використані виключно на утримання дитини (чеки на одяг, іграшки, табір, лікування тощо), аліменти є власністю дитини (ст. 179 СК України), їх повернення суперечить найкращим інтересам дитини (ст. 3 Конвенції про права дитини). Доводи про умисне приховування проживання в Німеччині та угоди за німецьким правом не доведені та не є підставою для повороту виконання у цьому провадженні. Повернення можливе лише за зверненням з кондикційним позовом (ст. 1212 ЦК України). Посилалася на практику ВС від 07.09.2022 у справі № 677/876/21, постанову ВП ВС від 04.09.2019 у справі № 569/15646/16-ц.
Апелянт в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлений належним чином, представник ОСОБА_6 звернулась з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою.
Підтверджуючі документи не надано, правова позиція апелянта висловлена в апеляційній скарзі, інших додаткових обставин, які б підлягали дослідженню апелянтом апеляційному суду не зазначено, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності апелянта і його представника, у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявниці, яка з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.
Судом встановлено, що 15 грудня 2023 року Броварським міськрайонним судом видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 04 грудня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.
Постановою Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року судовий наказ визнано таким, що не підлягає виконанню.
За виконавчим провадженням ВП НОМЕР_1 з боржника стягнуто 63 488 грн аліментів (платежі з серпня 2024 року по березень 2025 року).
Постановляючи оскаржену ухвалу, про відмову у повороті виконання судового наказу, суд першої інстанції вірно керувався ч. 2 ст. 445 ЦПК України про заборону повороту виконання у справах про стягнення аліментів незалежно від порядку скасування рішення, крім випадків підроблених документів або завідомо неправдивих відомостей позивача.
Судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про те, що судовий наказ не скасований, а визнаний таким, що не підлягає виконанню, тому поворот виконання у порядку ст. 445 ЦПК України неможливий.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та є необґрунтованими. 
Твердження про можливість повороту виконання судового наказу, суперечить ч. 2 ст. 445 ЦПК України, яка прямо забороняє поворот виконання у справах про стягнення аліментів незалежно від підстав скасування/визнання невиконуваним, за винятком підроблених документів або завідомо неправдивих відомостей позивача. 
У матеріалах справи відсутні докази підробки документів чи встановлення факту надання завідомо неправдивих відомостей ОСОБА_3 при зверненні з заявою про видачу судового наказу. Визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, не прирівнюється до його скасування з подальшим поворотом виконання. Доводи про умисне приховування ОСОБА_3 проживання в Німеччині та наявності угоди за німецьким правом не доведені належними доказами та не є підставою для повороту виконання у цьому провадженні, оскільки судом таких фактів не встановлювалось.
Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.
Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2025 року - залишити без задоволення.
Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2025 року - залишити без змін.
Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.
Повний текст постанови складено 18.03.2026 року.,

Головуючий: Судді: