справа № 208/3269/25
провадження № 2/208/640/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 р.   м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Кам`янського, Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді: Кузнєцової А. С.,
за участю секретаря судового засідання: Вікторовської О. І.,
представника позивача: Сабанцевої С.А
представника відповідача: Колодочки П.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:
На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій заявлено наступні вимоги:
1. Визнати протиправними дії акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» щодо списання 09 грудня 2024 року коштів у розмірі 12664,06 грн з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 на автоматичне погашення простроченої заборгованості за договором № 1/011863Г про надання офердрафтного кредиту, укладеного 14 листопада 2001 року між приватним підприємством «Тімдан» та закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», в особі Дніпродзержинської філії. 
2. Визнати припиненою поруку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), за договором поруки № 6445/1, укладеним 14 листопада 2001 року з закритим акціонерна товариством комерційний банк «Приватбанк», в особі Дніпродзержинської фшїГ(код 24607712), з 15.02.2003 року.
3. Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно списані грошові кошти з рахунку в розмірі 12 664 (дванадцять тисяч шістсот шістдесят чотири) гривень 06 копійок, 3% річних у розмірі 85,29 гривень, інфляційних збитків розмірі 331,39 гривень, всього: 13 080,74 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.09 грудня 2024 року відповідачем було списано з рахунку позивача № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 12 664, 06 гривень «на автоматичне погашення простроченої заборгованості».
За його усним зверненням від 12.12.2024 року (заявка № 15916694) щодо підстав списання коштів Банком того ж дня на адресу його електронної пошти було надіслано повідомлення про результати розгляду звернення, в якому йдеться про заборгованість по договору № 1/011863Г від 14.11.2001 року (боржник ПП «Тімдан», код ЄДРПОУ 21875004, договір поруки відкритий, поручитель ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ).
23 грудня 2024 року позивачем було направлено претензію № 23/12/24 з проханням припинити порушення його прав як споживача фінансових (банківських) послуг та невідкладно повернути списані кошти з рахунку. При цьому він посилався на статтю 1071 Цивільного кодексу України, згідно якої банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.
Також ця норма передбачає, що грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.
Зазначає, що ніяких передбачених даною правовою нормою підстав не існувало.
Вказує, що посилання відповідача на наявність заборгованості боржника ПП «Тімдан» по договору № 1/011863Г від 14.11.2001 року та договору поруки, укладеного з метою забезпечення виконання основного зобов`язання, є безпідставним, оскільки під час розгляду Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська цивільної справи № 209/421/13-ц (провадження № 2/209/456/13) за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» було встановлено, що ще у 2005 році ПП «Тімдан» ліквідоване у зв`язку з проведенням процедури банкрутства, що стало підставою для залишення судом заяви банку без розгляду.
За наслідками розгляду претензії, Банк листом від 28.01.2025 року (вих. № 20.1.0.0.0/7-241230/3552) повідомив заявника про відсутність підстав для повернення коштів, посилаючись на укладений договір поруки, норми ст. 1071 ЦК України, ст. 55 ЗУ «Про банки банківську діяльність», Умови та правила надання банківських послуг, розміщених на офіційному сайті банку у мережі Інтернет, оскільки вважає свої дії такими, що відповідають вимогам законодавства України та договірним відносинам.
Крім того, АТ КБ «Приватбанк» додатково зазначено, що до Банку не надходило рішення суду про ліквідацію ПП «Тімдан» та рішення суду про припинення поруки, що може буті підставою для закриття договору.
Позивач пояснює, що спірні відносини між сторонами виникли за такими підставами.
14 листопада 2001 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», в особі Дніпродзержинської філії та приватним підприємством «Тімдан» укладено договір № 1/011863Г про надання овердрафтного кредиту на поповнення оборотних коштів, ліміт якого складав 63 900,00 гривень, на строк по 13 листопада 2002 року.
У забезпечення виконання зобов`язань за цим договором у той же день банком укладено з позивачем договір поруки № 6445/1.
Пунктом 5 Договору поруки визначено: цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та припиняється в порядку, передбаченому ст. 194 ЦК України (1963 року).
Підкреслює, що згідно зі статтею 194 ЦК 1963 року порука припиняється: припиненням забезпеченого нею зобов ’язання.
Порука також припиняється, якщо кредитор протягом трьох місяців з дня настанні строку зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк виконання зобов`язання не зазначений, або визначений моментом вимоги, то при відсутності іншої угоди відповідальність поручителя припиняється після закінчення одного року з дня укладення договору поруки.
Враховуючи редакцію норми цивільного законодавства, а також п. п. 2.2.2 п. 2.2 Кредитного договору, яким визначено строк виконання зобов`язання - не пізніше 13.11.2002 року, Договір поруки є припиненим з 15.02.2003 року, оскільки Банк протягом трьох місяців з дня настання строку зобов`язання не пред`явив позову до нього, як поручителя.
У грудні 2012 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до Дніпровського районного суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою про стягнення на свою користь з приватного підприємства «Тімдан», ОСОБА_2 та з ОСОБА_1 солідарної заборгованості у розмірі 90 518,77 гривень за договором № 1/011863Г від 14 листопада 2001 року про надання овердрафтного кредиту, зі строком погашення - не пізніше 13 листопада 2002 року.
Солідарні вимоги щодо стягнення з позивача вказаної заборгованості були обґрунтовані укладанням між ним та Банком договору поруки № 6445/1 від 14.11.2001 року - на забезпечені виконання зобов`язань ПП «Тімдан».
В ході розгляду зазначеної справи було з`ясовано, що Господарським судом Дніпропетровської області за заявою ЗАТ КБ «Приватбанк», як ініціюючого кредитора, ухвалою від 11.03.2003 року по справі № Б26/25/03 було порушено справу про визнання боржника - приватного підприємства «Тімдан» м. Дніпродзержинськ - банкрутом та подальшої ліквідовано в межах зазначеної процедури.
Під час звернення до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська з позовом ЗАТ КБ «Приватбанк» було приховано від суду інформацію про ліквідацію в процедурі банкрутства боржника. Судом з метою забезпечення доказів, було витребувано від Господарського суду Дніпропетровської області ухвалу по справі №Б26/25/03 про визнання ПП «Тімдан» банкрутом та його ліквідацію.
Зі змісту отриманої ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2005 року по справі №Б26/25/3 було встановлено, що за заявою ЗАТ КБ «Приватбанк», в особі Дніпродзержинської філії як кредитора, 11.03.2003 року, було порушено справу про визнання боржника - ПП «Тімдан» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.
Вимоги Банку, як ініціюючого кредитора складали 86 261,52 гривень.
В межах ліквідаційної процедури було встановлено відсутність майнових активів у ПП «Тімдан», тому погашення грошових вимог кредиторів не проводилось.
Згідно з п. 6 ст. 31 ЗУ «Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом», вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними (в редакції Закону, чанному на час виникнення правовідносин з банкрутства боржника).
Господарським судом Дніпропетровської області було ліквідовано юридичну особу - ПП «Тімдан» (код ЄДРПОУ21875004), про що зазначено в ухвалі від 19.04.2005 року по справі № Б26/25/03.
За встановленими обставинами Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська було постановлено ухвалу по справі № 209/421/13-ц від 25.07.2013 року про залишення позовної заяви без розгляду.
Тому позивач вважає, що на цей час у відповідача відсутне право вимоги за договором поруки від 14 листопада 2001 року № 6445/1. І вимога про визнання цього договору припиненим з 15.02.2003 року є належним способом захисту його порушених прав.
На підтвердження такої позиції посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/1528/15-ц від 26.01.2021 року, в якій викладені таки висновки щодо способу захисту шляхом визнання поруки припиненою:
«... п.56. При цьому Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що визнання права як в позитивному значенні (визнання існуючого права), так і в негативному значенні (визнання відсутності права і кореспондуючого йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача правовій визначеності.
п.57. Для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, та і свого кореспондуючого обов`язку, зокрема у таких випадках:
- кредитор у таких правовідносинах без звернення до суду з відповідним позовом може звернути стягнення на майно особи, яку він вважає боржником, інших осіб або інакше одержать виконання поза волею цієї особи-боржника впозасудовому порядку;
- особа не вважає себе боржником у відповідних правовідносинах і не може захистити її право у межах судового розгляду, зокрема, про стягнення з неї коштів на виконання зобов`язання, оскільки такий судовий розгляд кредитор не ініціював (наприклад, кредитор надсилає претензії, виставляє рахунки на оплату тощоособі, яку він вважає боржником).
п.64. Застосування боржником способу захисту інтересу, спрямованого на усунення правової невизначеності у відносинах із кредитором, є належним лише в разі, якщо така невизначеність триває, ініційований кредитором спір про захист його прав суд не вирішив і відповідне провадження не було відкрите.
п.71. Отже, ефективність позовної вимоги про визнання відсутності права чи про визнання права припиненим має оцінюватися, виходячи з обставин справи залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії)».
Також позивач вважає, що у даному випадку правомірним є застосування до банку положень частини другої статті 625 Цивільного кодексу. Підставою для її застосування є стаття 1073 ЦК України, яка визначає правові наслідки неналежного виконання банком операцій за рахунком клієнта, і передбачає, що, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
3а основу розрахунку для нарахування 3 % річних та інфляційних втрат позивач бере період з 09.12.2024 р. до 28.02.2025 р.
3% річних від простроченої суми складають 85,29 гривень.
Інфляційні втрати за грудень 2024 року складають 331,39 грн.
Відповідачем до суду надані заперечення за позов у формі Письмових пояснень, в яких він посилається на таке.
1.За приписами п.2 ч.1 ст. 251 та п.2 ч.1 ст. 253 ЦПК України суд обов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені навоєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
2. Враховуючи надану Банком письмову відповідь від 28.01.2025 року № 20.1.0.0.0/7-241230/3552 (вик. ОСОБА_3 ,, за підписом ОСОБА_4 ) щодо укладеного договору поруки № 6445/1 від 14.11.2001 року та відсутність судового рішення про припинення поруки, додатково зазначає, що за змістом п. 5.1 кредитного договору Договір діє до повного виконання зобов`язань сторонами.
3. Позивач наводить хибні твердження про те, що:
. “...не існує в цілому будь-якого невиконаного (простроченого) зобов`язання”,
. “...під час розгляду справи № 209/421/13-ц підставою для залишення судом заяви без розгляду стала” ліквідація в результаті банкрутства основного позичальника – ПП “Тимдан”(21875004), оскільки за кредитними зобов`язаннями Позичальника - юридичної особи, поручителем та, водночас, директором якої є Позивач, рахується заборгованість у розмірі 75692,28 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 49066,47 грн. та відсотками - 26625,81 грн. 
Отже, твердження позивача є безпідставними та такими, що не підтверджені доказами. А тому висновки позивача є безпідставними з урахуванням вищевказаних доказів та обставин, які мають бути враховані місцевим судом належним чином та досліджені.
4. Крім цього, Позивачем пропущений загальний строк позовної давності для звернення до суду, який згідно ст. 257 ЦК України встановлений тривалістю у три роки.
Таким чином, у задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.
Просить:
- Застосувати строки позовної давності до позовних вимог ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання протиправними дій, визнання припиненою поруки та стягнення безпідставно списаних коштів.
- Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТКБ «ПриватБанк» про визнання протиправними дій, визнання припиненою поруки та стягнення безпідставно списаних коштів в повному обсязі.
- Зупинити провадження у справі №208/3269/25 до припинення перебування сторони Позивача - ОСОБА_1 - у складі Збройних СилУкраїни або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
У наданих на ці Пояснення Запереченях позивач вказує, що відповідачем не надано жодного доказу тому, що позивач перебуває на службі у ЗСУ. У той ж час він вважає, що зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст.251 та п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України передбачено саме для захисту прав та інтересів, перш за все, учасника справи – військовослужбовця, тому логічним є звернення саме цієї особи до суду з відповідним клопотанням, а не його процесуального опонента.
Зазначає, що на цей час не існує жодних обставин, які б завадили йому або його представнику брати участь в судових засіданнях; тому, якщо судом буде визнано особисту присутність позивача обов`язковою, то виконання такого процесуального обов`язку він гарантує.
Що стосується клопотання про застосування строків позовної давності до позовних вимог про визнання протиправними дій, визнання припиненою поруки та стягнення безпідставно списаних коштів, відповідно до ст. 257 ЦК України, позивач зазначає, що позиція представника відповідача з цього питання не є чіткою, тому неможливо зрозуміти, до якої саме позовної вимоги або до всіх одночасно має бути застосовано строк позовної давності, виходячи з того, що позовна вимога про визнання дій Відповідача щодо списання коштів з рахунку пов`язано саме з фактом такого списання, що відбулось 09.12.2024 року.
Представник позивача, адвокат Сабанцева С.А в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити.
Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк», Колодочка П.О. в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, посилаючись на підстави, викладені у Письмових поясненнях.
Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. 
Матеріалами справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. 
Підставою розгляду цієї справи є звернення ОСОБА_1 з позовною заявою за фактом безакцептного списання відповідачем 09.12.2024 р. з його банківського рахунку № НОМЕР_1 (ІВАН НОМЕР_3 ) грошові кошти в сумі 12 664, 06 гривень «на автоматичне погашення простроченої заборгованості».
Списання грошових коштів здійснено на виконання кредитного договору № 1/011863Г від 14.11.2001 року, укладено між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПП «Тімдан» (а.с.21-23). ОСОБА_1 за цим договором виступив в якості поручителя (договір поруки № 6445/1 від 14.11.2001 р.). Строк дії кредитного договору встановлювався до 13.11.2002 р. (а.с.24)
У грудні 2012 року ЗАТ КБ «Приватбанк» звернулося до Дніпровського районного суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою про стягнення на свою користь з приватного підприємства «Тімдан», ОСОБА_2 та з ОСОБА_1 солідарної заборгованості у розмірі 90 518,77 гривень за договором № 1/011863Г від 14 листопада 2001 року про надання овердрафтного кредиту, зі строком погашення - не пізніше 13 листопада 2002 року (а.с.33-34).
В ході розгляду зазначеної справи було з`ясовано, що Господарським судом Дніпропетровської області за заявою ЗАТ КБ «Приватбанк», як ініціюючого кредитора, ухвалою по справі № Б26/25/03 було порушено справу про визнання боржника,- приватного підприємства «Тімдан» м. Дніпродзержинськ - банкрутом та в подальшої ліквідовано в межах зазначеної процедури.
Дніпровським судом з метою забезпечення доказів, було витребувано від Господарського суду Дніпропетровської області ухвалу по справі № Б26/25/03 про визнання ПП «Тімдан» банкрутом та його ліквідацію.
Зі змісту отриманої ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2005 року по справі № Б26/25/3 було встановлено, що за заявою ЗАТ КБ «Приватбанк», в особі Дніпродзержинської філії як кредитора, 11.03.2003 року було порушено справу про визнання боржника - ПП «Тімдан» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури (а.с.39).
Вимоги Банку, як ініціюючого кредитора складали 86 261,52 гривень.
В межах ліквідаційної процедури було встановлено відсутність майнових активів у ПП «Тімдан», тому погашення грошових вимог кредиторів не проводилось.
Згідно з п. 6 ст. 31 ЗУ «Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом», вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними (в редакції Закону, чанному на час виникнення правовідносин з банкрутства боржника).
Господарським судом Дніпропетровської області було ліквідовано юридичну особу - ПП «Тімдан» (код ЄДРПОУ 21875004), про що зазначено в ухвалі від 19.04.2005 року по справі № Б26/25/03.
За встановленими обставинами Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська було постановлено ухвалу по справі № 209/421/13-ц від 25.07.2013 року про залишення позовної заяви без розгляду (а.с.40).
За спливом більш ніж 11 років після відмови Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська у розгляді позовних вимог банку про стягнення боргу позичальника з поручителів, 09.12.2024 р. банк списав грошові кошти з рахунку позивача з його банківського рахунку № НОМЕР_1 (ІВАН НОМЕР_3 ) грошові кошти в сумі 12 664, 06 гривень «на автоматичне погашення простроченої заборгованості» (а.с.15).
Згідно ст. 191 Цивільного кодексу Україниської РСР 1963 року, що діяв під час укладання кредитного договору ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ПП «Тімдан» і договору поруки між банком та ОСОБА_1 , за договором поруки поручитель зобов`язується перед кредитором іншої особи відповідати за виконання нею свого зобов`язання в повному обсязі або в частині.
Пунктом 5 Договору поруки № 6445/1 від 14.11.2001 р. встановлено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та припиняється в порядку, передбаченому ст. 194 ЦК України
Ст. 194 ЦК України 1963 року передабачала, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання.
Порука також припиняється, якщо кредитор протягом трьох місяців з дня настання строку зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк виконання зобов`язання не зазначений, або визначений моментом вимоги, то при відсутності іншої угоди відповідальність поручителя припиняється після закінчення одного року з дня укладення договору поруки.
Кредитним договором № 1/011863Г від 14.11.2001 року передбачалось, що строк дії договору закінчувався 13.11.2002 р.
Таким чином, вимоги до поручителя могли бути заявлені до 13.02.2003 р.
Стаття 223 ЦК 1963 рокупередбачала, зокрема, що зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора).
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.07.2013 року у справі № 209/421/13-ц позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення суми боргу за кредитним договором з поручителей залишено без розгляду у зв`язку з ліквидацією ПП «Тімдан» у процедурі банкруства.
Таким чином, на цей час існують дві підстави, що унеможливують використування договору поруки № 6445/1 від 14.11.2001 р. для забезпечення виконання за кредитним договором № 1/011863Г від 14.11.2001 року: 1) закінченн строку пред`явлення вимоги до поручителя, 2) припинення основного зобов`язання, забезпеченого порукою.
Суд не погоджується з доводами відповідача, виходячи з наступного.
Дійсно, пунктом 2 частини 1 статті 251 ЦПК передбачений обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Але при цьому суд погодожується з думкою позивача, що ця норма спрямована на захист прав військовослужбовця і повинна зостосувуватися лише за його заявою.
Підтвердженням такої позиції також служить право позивача подати клопотання про розгляд справи без його участі. Слід приймати до уваги й той факт, що інтереси позивача представляє адвокат, який наділений усіма правами позивача. До того ж, приймається до уваги запевнення позивача, що у разі необхідності він гарантує свою явку у судове засідання. Разом з тим, у суду немає підстав для його обов`язкового виклику до суду.
Щодо думки відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності і застосування такої до позовних вимог ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання протиправними дій, визнання припиненою поруки та стягнення безпідставно списаних коштів, то суд знов погоджується з позицією позивача і наголошує, що у даному випадку відповідач не конкретизує, саме до якої вимоги він заявляє клопотання про застосування позовної давності.
Якщо її розглядати стосовно вимог про визнання протиправними дій відповідача із списання грошових коштів з його рахунку і повернення цих коштів, то ці дії здійснені 09.12.2024 р. і ніякої мови про пропуск строку позовної давності не може йти мови.
Що ж стосується давності для вимоги про визнання поруки припиненою, то у даному випадку йдеться не про визнання правочину недійсним, а про відсутність у відповідача права на цей час використати договір поруки для покладання на позивача зобов`язання з погашення боргу ліквидованого позичальника. А моментом виникнення права на заявлення такої вимоги, як способу захисту порушеного права, є момент списання коштів з рахунку позивача.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів задовільняються у повному обсязі.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню також понесені судові витрати по сплаті судового збору. 
Керуючись, ст.ст.12, 13, 76, 141, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів– задовольнити.
Визнати протиправними дії акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» щодо списання 09 грудня 2024 року коштів у розмірі 12 664 (дванадцять тисяч шістсот шістдесят чотири) гривні 06 копійок з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 (IBAN НОМЕР_4 ) на автоматичне погашення простроченої заборгованості за договором № 1/011863Г про надання офердрафтного кредиту, укладеного 14 листопада 2001 року між приватним підприємством «Тімдан» (код 21875004) та закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», в особі Дніпродзержинської філії (код 24607712).
Визнати припиненою поруку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), за договором поруки № 6445/1, укладеним 14 листопада 2001 року з закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», в особі Дніпродзержинської філії, код 24607712), з 15.02.2003 року.
Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), безпідставно списані грошові кошти з рахунку в розмірі 12 664 (дванадцять тисяч шістсот шістдесят чотири) гривні 06 копійок, 3% річних у розмірі 85,29 гривень, інфляційних збитків у розмірі 331,39 гривень, всього: 13 080 (тринадцять тисяч вісімдесят) гривень 74 копійки.
Зобов`язати орган (особу), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду у цій справі проводити виконання рішення в такому порядку:
1. В частині стягнення коштів у розмірі 12 664 (дванадцять тисяч шістсот шістдесят чотири) гривень 06 копійок з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 у повному обсязі;
2. Нарахування трьох відсотків та інфляційних витрат до моменту виконання рішення в такому порядку:
- трьох відсотків річних від суми основної заборгованості у загальному розмірі 12 664 (дванадцять тисяч шістсот шістдесят чотири) гривень 06 копійок за формулою: сума непогашеної і заборгованості х 3% річних х кількість днів прострочення / кількість днів у відповідному році, починаючи з 01.03.2025 року до моменту виконання рішення суду;
- інфляційних збитків від суми основної заборгованості у загальному розмірі 12 664 (дванадцять тисяч шістсот шістдесят чотири) гривень 06 копійок за формулою: сума непогашеної заборгованості х індекс інфляції за кожен місяць, починаючи з 01.03.2025 року до моменту виконання рішення суду, - сума непогашеної заборгованості, на яку нараховуються інфляційні за відповідний місяць.
Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) витрати на правову допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.
Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570) на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили, відповідно до ст. 273 ЦПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України. 
Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дата складання повного тексту рішення суду – 06.04.2025 року. 
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
- позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;
- представник позивача: ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_2 ;
- відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», м.Київ вул. М. Грушевського, 1Д, код ЄДРПОУ 14360570.

Суддя   А.С. Кузнєцова