ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
адреса юридична: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36000, адреса для листування: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36607, тел. (0532) 61 04 21, E-mail inbox@pl.arbitr.gov.ua, https://pl.arbitr.gov.ua/sud5018/ Код ЄДРПОУ 03500004
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.04.2026 Справа № 917/12/26 

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., секретар судового засідання Сьомкіна А.В., розглянувши справу № 917/12/26
за позовною заявою фізичної особи-підприємця Оя Дениса Руутовича, АДРЕСА_1 ,
до відповідача фізичної особи-підприємця Галкіна Євгена Сергійовича, АДРЕСА_2 
про стягнення 76 500,00 грн,

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:
06.01.2026 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця Оя Дениса Руутовича до фізичної особи-підприємця Галкіна Євгена Сергійовича про стягнення основної заборгованості у розмірі 76 500,00 грн, пені у розмірі 14 917,50 грн (а також пені до дня фактичного виконання зобов`язання), 3% річних та інфляційних втрат відповідно до ст. 625 ЦК України у зв`язку з порушенням умов договору №923 купівлі-продажу від 17.11.2025 року (вх. № 14/26).
Відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.01.2026 року призначення судді не відбулось у зв`язку з відсутністю потрібної кількості суддів для розподілу справи.
За результатами автоматизованого розподілу 13.01.2026 року судової справи №917/12/26 між суддями справу передано на розгляд судді Тимощенко О. М.
Ухвалою суду від 20.01.2026 року було залишено позовну заяву без руху, встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви - 3 дні з дня вручення даної ухвали та зазначено спосіб усунення недоліків. Позивачу необхідно було зазначити правові статуси позивача та відповідача, а також надати правове обґрунтування того, що дана справа підлягає розгляду саме за правилами господарського судочинства; вказати повну адреси місцезнаходження (місце проживання чи перебування (для фізичних осіб)) позивача; вказати розмір 3% річних та інфляційних втрат, які підлягають до стягнення, надати обґрунтований розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, що стягуються (із зазначенням періодів таких нарахувань окремо по кожній вимозі); надати обґрунтування стосовно того, з якої дати позивач обраховував момент початку прострочення поставки товару та момент прострочення повернення передплати; зазначити правові підстави позовної вимоги щодо стягнення 14 917,50 грн пені; вказати ціну пред`явленого позову; зазначити правові підстави нарахування пені до дня фактичного виконання зобов`язання; надати відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; надати докази надсилання копії позовної заяви з додатками у паперовій формі листом з описом вкладення на адресу відповідача.
28.01.2026 року до суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про усунення недоліків (вх. №1006, документ сформований в системі "Електронний суд 27.01.2026 року) та клопотання про поновлення процесуального строку для подання заяви про усунення недоліків (вх. № 1009, документ сформований в системі "Електронний суд 27.01.2026 року), посилаючись на складну безпекову ситуацію у м. Києві, масованими обстрілами, а також перебоями електропостачання та зв`язку, що об`єктивно ускладнило своєчасну підготовку та подання процесуальних документів.
Зокрема, у заяві про усунення недоліків позивач вказав, що ціна позову становить 76 500,00 грн (що відповідає сумі основної заборгованості); станом на дату подання позовної заяви розмір пені становить 14 917,50 грн, при цьому у прохальній частині позову пеня заявлена у розмірі, який буде визначений судом, без включення її до ціни позову. Також позивач зазначив, що він не наполягає на визначенні конкретного розміру 3% річних та інфляційних втрат та залишає за собою право заявити відповідні вимоги у порядку, передбаченому нормами ГПК України.
29.01.2026 року до суду від позивача надійшла заява (вх. №1109), відповідно до якої останній зазначив, що не наполягає на стягненні пені у фіксованому розмірі 14 917,50 грн (зазначеному у п. 2 прохальної частини первинної позовної заяви) як на самостійній грошовій вимозі на даному етапі. Позивач підтримує вимогу про стягнення пені, нарахованої відповідно до п. 2.6 спірного договору у розмірі, який буде визначений судом, без включення її до ціни позову. Ціна позову за вимогою про стягнення основної заборгованості становить 76 500,00 грн.
Ухвалою від 29.01.2026 року суд задовольнив клопотання позивача про поновлення процесуального строку для подання заяви про усунення недоліків (вх. № 1009 від 28.01.2026 року), поновив пропущений ФО-П Оя Д. Р. строк для усунення недоліків позовної заяви, прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст.167,184 ГПК України. Встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов.
При цьому суд відмічає, що відповідно до ч. 1 ст.14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.
Під вимогою розуміється матеріально правова вимога, тобто предмет позову.
Предметом позову як вимоги про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу.
Позовна заява - це процесуальний документ, за допомогою якого реалізується право на звернення до господарського суду. З аналізу норм чинного в Україні законодавства, а також положень доктрини права вбачається, що елементами позову, які є його структурними складовими та визначають його зміст є предмет та підстави позову.
При цьому, предмет позову викладається позивачем саме у прохальній частині позову.
Суд зауважує, що предмет позову, тобто певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, повинен бути чітко визначений позивачем у прохальній частині позовної заяви, оскільки резолютивна частина рішення суду, по суті, відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви, та повинна викладатися чітко й безумовно.
Відповідно до ч. 3 ст. 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.
З урахуванням позовної заяви, заяви про усунення недоліків та клопотання позивача (вх. №1109 від 29.01.2026 року) суд дійшов висновку, що позивач вказав предмет спору - вимогу про стягнення з відповідача 76 500,00 грн попередньої оплати за непоставлений товар та визначив ціну позову 76 500,00 грн.
Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат - позивач не наполягав на визначенні їх конкретного розміру та залишив за собою право заявити відповідні вимоги у порядку, передбаченому нормами ГПК України.
Відносно стягнення пені позивач зазначив, що не наполягає на її стягненні у фіксованому розмірі 14 917,50 грн (зазначеному у п. 2 прохальної частини первинної позовної заяви) як на самостійній грошовій вимозі на даному етапі. Позивач підтримує вимогу про стягнення пені, нарахованої відповідно до п. 2.6 спірного договору у розмірі, який буде визначений судом, без включення її до ціни позову. 
Однак суд не може визначати за позивача предмет позову чи власноручно формувати її виходячи із долучених до матеріалів позовної заяви додатків, адже вирішуючи спір по суті, суд має розглядати саме позовні вимоги, викладені у прохальній частині позову.
Станом на дату ухвалення рішення позивач не скористався правом на подачу заяви про зміну предмету спору (щодо стягнення 3% річних, інфляційних втрат та пені), що не позбавляє позивача права на звернення до суду із цими вимогами в загальному порядку шляхом подачі окремого позову. 
Отже, з урахуванням вищезазначеного, суд розглядає справу за позовом фізичної особи-підприємця Оя Дениса Руутовича до фізичної особи-підприємця Галкіна Євгена Сергійовича, де предметом позову є вимога про стягнення основної заборгованості у розмірі 76 500,00 грн (попередня оплата за непоставлений товар).
Копія ухвали від 29.01.2026 року, яка направлялася на адресу місцезнаходження відповідача (вул. Нагнибіди Івана, 25, м. Кременчук, Полтавська область, 39600) повернулась на адресу суду. Відповідно до інформації з сайту АТ "Укрпошта" - підстава повернення поштового відправлення (№R067090218880) - "Одержувач відсутній за вказаною адресою".
Згідно із п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Таким чином, день належного вручення копії судового рішення може бути встановлений виключно з відповідної відмітки на поштовому повідомленні, або розписки про отримання копії судового рішення (зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №205/1129/19).
Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 29.01.2026 року є 08.02.2026 року. Отже, суд належним чином повідомляв відповідача про розгляд справи. 
Відзив на позов чи будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Строк на подання відзиву закінчився.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У частині 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 ГПК України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Рішення та постанови ухвалюються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу.
Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
У відповідності з приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає дану справу за наявними в ній на час ухвалення рішення матеріалами.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).
Суд також зазначає, що з урахуванням умов воєнного стану в Україні, загальної ситуації в Україні та особливого режиму роботи суду, спрямованого на необхідності збереження життя і здоров`я суддів, працівників апарату та відвідувачів суду, суд здійснює розгляд справи №917/12/26 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.
17.11.2025 р. між фізичною особою-підприємцем Галкіним Євгеном Сергійовичем (далі - відповідач, продавець, постачальник) та Оя Денисом Рутовичем (далі - позивач, покупець, замовник) було укладено договір №923 купівлі-продажу (далі - договір, а. 4, 5).
На момент укладення спірного договору Оя Денис Руутович був зареєстрований як фізична особа - підприємець (дата державної реєстрації 15.09.2014 р., номер запису в реєстрі 20660000000036199), що підтверджується відповіддю №2246461 від 17.01.2026 року з ЄДРЮОФОПтаГФ.
Відповідно до п. 1.1 договору продавець зобов`язується поставити і передати у власність покупця товар, а покупець прийняти і оплатити вартість товару на умовах, передбачених цим договором. найменування продукції - станція EcoFlow Deita Pro 3 (ємність 4,1 кВт), сума без ПДВ (грн ) - 76 500,00.
Загальна сума договору складає 76 500,00 грн, без ПДВ 20% (п. 1.2 договору).
Розрахунки за даним договором здійснюються в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця, в розмірі 100% передоплати (п. 2.1 договору).
Право власності на товар за даним договором переходить в момент отримання товару покупцем (п. 2.2 договору).
У випадку порушення продавцем строків постачання товару понад п`ятнадцять календарних днів, покупець має право відмовитись від прийняття такого товару та розірвати в односторонньому порядку договір. У цьому випадку продавець повертає покупцю сплачені ним кошти в повному обсязі протягом 3-ох днів з моменту отримання вимоги (абз. 2 п. 2.6 договору). 
Продавець зобов`язаний своєчасно поставити товар у розпорядження покупця разом з усіма документами, підписаними уповноваженими матеріально - відповідальними особами сторін, необхідними для того, щоб прийняти поставку на умовах цього договору, доставляти товар в термін, обумовлений п. 3.1 цього договору (п. 2.8 договору).
Покупець зобов`язаний сплатити вартість товару у порядку, передбаченому цим договором (п.п. б п. 2.9 договору). 
Постачання товару за даним договором здійснюється продавцем протягом 7 робочих днів з моменту попередньої оплати товару (п. 3.1 договору).
Договір набирає силу з моменту підписання і дійсний до 17.11.2026 року, а у разі невиконання сторонами умов договору - до повного виконання сторонами договірних зобов`язань (п. 5.2 договору).
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач відповідно до умов договору виставив позивачу рахунок №691 від 17.11.2025 року на суму 76 500,00 грн (станція EcoFlow Deita Pro 3 (ємність 4,1 кВт) (а. с. 6).
На виконання умов спірного договору позивачем здійснено попередню оплату 100 % вартості товару у сумі 76 500,00 грн, що підтверджується банківською квитанцією 2148-4754-2191-0340 від 18.11.2025 року (призначення платежу: оплата за рахунком 691) (а. с. 21).
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Враховуючи правову природу укладеного між сторонами договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини договору купівлі-продажу.
Згідно статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (стаття 663 ЦК України).
Згідно з частиною 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
Відповідно до частини 1 статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.
Як вже зазначалось, позивачем належним чином виконано взяті на себе зобов`язання згідно з розділом п. 2.1 договору, а саме: 18.11.2025 року перераховано відповідачу 100 % попередньої оплати за банківською квитанцією 2148-4754-2191-0340 від 18.11.2025 року (призначення платежу: оплата за рахунком 691) (а. с. 21).
Відповідач не здійснив поставку товару відповідно до умов спірного договору, передоплату за вказаний товар у сумі 76 500,00 грн позивачу не повернув.
Статтею 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (частина 2 статті 693 ЦК України).
З наведених норм ЦК України слідує, що умовою застосування положень статті 693 ЦК України є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю, тобто в установлений строк. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.
З матеріалів справи вбачається, що 04.12.2025 року позивач звернувся до відповідача з претензією №1, відповідно до якої покупець вимагав надати підтвердження фактичної готовності товару до відвантаження та точну дату доставки. У разі відсутності можливості поставити товар у найближчий строк - повідомити про це офіційно (а. с. 7).
Позивач також зазначає, що ним було реалізовано право на одностороннє розірвання договору відповідно до п. 2.6 договору, про що відповідача було повідомлено шляхом направлення претензії №2 від 12.12.2025 року (а. с. 8).
Відповіді на дані претензії позивач не отримав. Позивач стверджує, що відповідач припинив будь-яку комунікацію з ним та заблокував його контакти. 
Оскільки ФО-П Галкін Є. С. не здійснив поставку оплаченого позивачем товару, а передоплату за вказаний товар у сумі 76 500,00 позивачу не повернув, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Як вже зазначалось, відповідно до п. 3.1 договору постачання товару за даним договором здійснюється продавцем протягом 7 робочих днів з моменту попередньої оплати товару.
Так як позивач перерахував відповідачу попередню оплату (76 500,00грн) 18.11.2025 року, то станом на дату звернення ФО-П Оя Д. Р. до суду з даним позовом відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання з поставки товару, оскільки останній день поставки товару припадає на 25.11.2025 року.
Як вже зазначалось, згідно з ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Умовою застосування положень статті 693 ЦК України є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю, тобто в установлений строк. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.
Отже, оскільки відповідачем не виконані зобов`язання з поставки товару за договором, то позивач має право вимагати у відповідача повернення сплаченої попередньої оплати, враховуючи приписи ч. 2 ст. 693 ЦК України.
Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 76 500,00 грн попередньої оплати є обґрунтованою, доведеною, а отже такою, що підлягає задоволенню.
Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Допустимих доказів у спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.
З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що у даному випадку мало місце порушення договірних зобов`язань з боку відповідача щодо поставки товару і позовна вимога про стягнення попередньої оплати в сумі 76 500,00 грн є правомірною, обґрунтованою, підтвердженою документально та нормами матеріального права та такою, що підлягає задоволенню.
Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України покладається судом на відповідача.
Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Отже розмір судового збору за подання позову майнового характеру (ціна позову 76 500,00 грн) відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" складає 2 662,40 грн.
Квитанцією №6742-8162-3426-6015 від 05.01.2026 року на суму 3 209,00 грн позивачем було підтверджено оплату судового збору за подання позовної заяви (а. с. 3).
Випискою від 06.01.2026 року підтверджено зарахування судового збору у розмірі 3 209,00 грн до спеціального фонду державного бюджету України (а. с. 39).
Отже, позивачем було внесено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом (більше на 546,60 грн).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ: 
1. Позовні вимоги задовольнити.
2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Галкіна Євгена Сергійовича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи-підприємця Оя Дениса Руутовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 76 500,00 грн попередньої оплати та 2 662,40 грн судового збору.
Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.

Рішення складено та підписано 20.04.2026 року.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О. М. Тимощенко