ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 лютого 2026 року 	Справа № 280/10650/25 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
02 грудня 2025 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі-позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не врахування під час розрахунку призначеної з 19.04.2022 пенсії Позивача усього наявного в нього загального страхового стажу та пільгового по Списку №1 стажу роботи (в тому числі службу в армії з 09.11.1973 по 17.11.1978), відповідно до трудової книжки та не врахування під час розрахунку пенсії довідок про заробітну плату від 05.05.2022 №10/2557, №10/2558, №10/2568, №10/2567, №10/2566, та щодо нездійснення осучаснення та індексації пенсії позивача;
зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити на визначений банківський рахунок пенсії ОСОБА_1 з 19.04.2022 з урахуванням усього наявного в нього загального страхового стажу та пільгового по Списку №1 стажу роботи (в тому числі службу в армії з 09.11.1973 по 17.11.1978), відповідно до трудової книжки з та врахуванням заробітної плати позивача відповідно до довідок про заробітну плату від 05.05.2022 №10/2557, №10/2558, №10/2568, №10/2567, №10/2566 ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» з урахуванням індексації відповідно до статей 27, 28 та частин 2, 3 статті 42, пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 №251 та від 20 лютого 2019 р. №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» та в розмірі на момент нарахування до фактичної виплати, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Ухвалою суду від 08.12.2025 позовну заяву залишено без руху. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви усунуто.
Ухвалою суду від 24.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі.
Ухвалою суду від 12.01.2026 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11.06.2025 по справі №280/7659/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 19.04.2022 та здійснювати виплату на вказаний банківський рахунок. Позивач зазначає, що в ході не виконання протиправно не зарахував до його страхового та пільгового стажу період проходження військової служби, та не зарахував пільговий стаж Позивача по Списку №1 за період роботи з 01.02.1982 по 04.08.1996 (18 років 4 місяці 1 день), не врахував дані про заробітну плату позивача, не проіндексував та не осучаснив пенсію, що потягло за собою здійснення протиправного розрахунку розміру призначеної пенсії позивача та чим було порушено право позивача на його зароблену пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1, не здійснив перерахування та індексацію пенсії, пенсію обраховано виходячи нібито з неповного страхового стажу роботи. З урахуванням викладеного у позовній заяві позивач просив задовольнити позовні вимоги.
Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що рішенням суду по справі №280/7659/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 19.04.2022 та здійснювати виплату на вказаний банківський рахунок. Відповідач зазначає, що розмір пенсії ОСОБА_1 після призначення склав 2100,00 грн, який внаслідок подальших перерахунків збільшувався, зокрема з 01.03.2025 становить 3038,00 грн. Відповідач вказує на те, що до заяви про призначення пенсії за віком позивачем не було додано документи, які підтверджують право на зарахування періодів до пільгового стажу: накази про атестацію робочих місць, підтверджуючі довідки відповідно до Порядку №637. Отже, періоди роботи позивача було правомірно зараховано до страхового стажу. Відсутні підстави для зарахування періодів роботи з 01.02.1982 по 04.08.1996 до пільгового стажу за Списком №1. Також, відповідач вказував на те, що на момент призову на військову службу позивач не працював на роботі за відповідною професією за Списком №1, отже відсутні підстави для зарахування періоду військової служби до пільгового стажу. Крім того, відповідач вказував на те, що в трудовій книжці позивача запис про проходження ним військової з 09.11.1973 по 17.11.1975 заповнено неналежним чином, а саме, відсутній наказ про видачу військового квитка, не зазначено посаду уповноваженої особи, її ініціали, підпис та печатка. Для підтвердження проходження періоду військової служби позивачем не надано ні військового квитка, ні уточнюючої довідки відповідно до Порядку №637. Отже, відсутні підстави для зарахування періоду військової служби до страхового стажу позивача. Також, відповідач вказував на те, що до надходження відповідного акта перевірки первинних документів, відсутні підстави для врахування заробітної плати, зазначеної в довідках від 05.05.2022 №10/2557, №10/2558, №10/2568, №10/2567, №10/2566, при обчисленні пенсії позивача. Крім того, відповідач вказував на те, що відсутні законні підстави для проведення індексації пенсії позивача відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 №251 та від 20 лютого 2019 р. № 24 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», право на таку індексацію у позивача відсутнє. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.
Судом встановлено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року по справі №280/7659/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком за віком з 19.04.2021 та здійснювати виплату на вказаний банківський рахунок.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року по справі №280/7659/24 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року у справі № 280/7659/24 змінено, виклавши абзац 3 резолютивної частини цього рішення у редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 19.04.2022 та здійснювати виплату на вказаний банківський рахунок».
На виконання зазначених судових рішень ГУ ПФУ в Запорізькій області призначено позивачу пенсію.
Позивач зазначає, що після отримання рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області, ним було з`ясовано, що відповідачем протиправно вказано: вказав: «страховий стаж 20 років 7 місяців 17 днів» тоді як насправді страховий стаж складає 22 років 7 місяців 27 днів, у тому числі за Списком №1 - 18 років 4 місяці 1 день пільгового стажу по списку №1; в рішенні від 16.05.2025 року зазначив «Середньомісячний заробіток» - «0.00000», незважаючи на наявність у відповідача довідок про заробітну плату позивача за період з 1975 по 1996 роки; здійснив нарахування пенсії Відповідачем здійснено в розмірі не на дату винесення рішення з 19.04.2022 без врахування її осучаснення та індексації, відповідно до статей 27, 28 та частин 2, 3 статті 42, пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 №251 та від 20 лютого 2019 року №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» та без нарахування надбавок та доплат.
Позивач не погодившись із правомірністю дій відповідача під час призначення пенсії, звернулася з даним адміністративним позовом до суду.
За приписами статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд зазначає, що згідно приписів статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Згідно приписів статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Суд зазначає, що Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (далі – Закон №1058).
Щодо позовних вимог про врахування довідок про заробітну плату, суд зазначає таке.
Відповідно до ч.1 ст.24 Закону №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно ч.1 ст.27 Закону №1058, розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Частиною 2 статті 27 Закону №1058 визначено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.
Відповідно до ч.1 ст.40 Закону №1058, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Згідно підпункту 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).
За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Судом встановлено, що на дату вирішення питання про призначення позивачу пенсії до органу ПФУ було подано довідки про заробітну плату видані від 05.05.2022 №10/2557, №10/2558, №10/2568, №10/2567, №10/2566, які видані ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат».
Зазначені довідки ГУ ПФУ в Запорізькій області не було враховано при призначенні пенсії позивача, оскільки на думку відповідача до надходження відповідного акта перевірки первинних документів, відсутні підстави для врахування заробітної плати, зазначеної в довідках від 05.05.2022 №10/2557, №10/2558, №10/2568, № 10/2567, №10/2566, при обчисленні пенсії позивача.
Суд зазначає, що орган ПФУ дійсно має право проводити перевірку достовірності видачі довідок про заробітну плату, проте таке повноваження не може впливати та порушувати права особи на отримання пенсійного забезпечення.
У разі неможливості проведення перевірки довідок, особа не може нести негативні наслідки у вигляді позбавлення права на пенсійне забезпечення чи його зменшення. В свою чергу, у разі встановлення недостовірності у виданих довідках, орган ПФУ може вимагати відшкодування завданих збитків від особи якою було безпідставно видано відповідні довідки.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем під час вирішення питання про призначення позивачу пенсії мали бути враховані довідки про заробітну плату від 05.05.2022 №10/2557, №10/2558, №10/2568, №10/2567, №10/2566, які видані ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», проте протиправно враховані не було, що призвело до порушення прав позивача.
Стосовно позовних вимог про зарахування до страхового стажу періоду строкової військової служби, суд зазначає таке.
Відповідно до пункту «в» статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується також військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.
Згідно статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Суд зазначає, що згідно ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Отже, чинним законодавством передбачено підтвердження трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а також у разі коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.
Суд зазначає, що в трудовій книжці позивача № НОМЕР_1 під номером 1 здійснено запис про те, що до прийняття позивача на Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат він трудового стажу не мав, проте проходив службу в Радянській Армії з 09.11.1973 по 17.11.1975, підстава запису військовий квиток № НОМЕР_2 .
Отже, проходження військової служби позивачем підтверджується відомостями з трудової книжки позивача. 
Щодо не подання позивачем військового квитка та/або уточнюючої довідки, суд зазначає, що орган ПФУ у встановленому порядку не повідомляв позивача про необхідність подання додаткових документів для до оформлення пенсії.
Також, відповідач не був позбавлений права запитати відповідну інформацію у відповідних підрозділів ТЦК та СП, проте таким правом також не скористався.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що період служби позивача в Радянській Армії з 09.11.1973 по 17.11.1975 має бути зарахований до його страхового стажу.
Стосовно позовних вимог про зарахування усього наявного у нього страхового стажу, у тому числі служби в Радянській Армії, до пільгового стажу по Списку №1, суд зазначає таке.
Згідно пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Суд зазначає, що відповідно до відомостей з трудової книжки НОМЕР_1 , судом встановлено, що за період роботи з 18.05.1989 по 04.08.1996 в трудовій книжці позивача міститься запис про те, що за результатами атестації робочих місць по умовам праці підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по списку №1.
Отже, період роботи з 18.05.1989 по 04.08.1996 мав бути зарахований відповідачем до пільгового стажу по Списку №1 на підставі відомостей трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки в ній прямо передбачено право на пільгове пенсійне забезпечення.
За інші періоди трудової діяльності трудова книжка позивача не містить інформації про пільговий характер праці, а тому для його пільгового обчислення позивачу необхідно подати до органу ПФУ відповідну уточнюючу довідку, яка підтверджує право позивача на пільгове пенсійне забезпечення.
Стосовно позовних вимог про проведення індексації пенсії, суд зазначає таке.
Відповідно до ч.2 ст.42 Закону №1058, для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Відповідно до частини другої статті 42 Закону №1058-ІV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
Відповідно до пункту 4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
з 2019 року Порядком №124 з метою визначення механізму проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески впроваджено, зокрема, формулу обчислення коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески.
Згідно із пунктом 5 Порядку №124 у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 01.10.2017 на коефіцієнт, визначений згідно із абзацом першим пункту 4 цього Порядку.
Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Пенсії, які призначені відповідно до Закону №1058-IV та розмір яких не підвищено відповідно до пункту 4 цього Порядку, абзаців першого, другого цього пункту, з урахуванням абзаців першого, третього частини першої, частини другої статті 28, абзацу другого пункту 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 03.10.2017 № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 №265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» (Офіційний вісник України, 2008 р., № 25, ст.785), щороку підвищуються за рішенням Кабінету Міністрів України в межах бюджету Пенсійного фонду України. Підвищення встановлюється в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, і враховується під час подальших перерахунків пенсії.
Відповідно до пункту 6 Порядку №124 під час перерахунку пенсій відповідно до цього Порядку враховуються суми доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, суми індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законодавством). Якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія перераховується під час наступного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Суд зазначає, що з метою забезпечення у 2023-2025 роках проведення індексації пенсій для підвищення рівня матеріального забезпечення найбільш вразливих верств населення з числа пенсіонерів Кабінет Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України визначив такі розміри коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, зокрема: у 2023 році - 1,197 згідно із постановою №168; у 2024 році - 1,0796 згідно з постановою №185; у 2025 році - 1,115 згідно з постановою №209. 
Таким чином, індексація пенсій у 2023-2025 роках повинна проводитись відповідно до постанови №168, постанови №185 та постанови №209, Порядку №124 та з урахуванням приписів частини другої статті 42 Закону №1058-IV шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення 1,197, 1,0796 та 1,115 відповідно.
Відповідачем до суду не надано доказів проведення позивачу індексації пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення 1,197, 1,0796 та 1,115 відповідно, що свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.
Стосовно позовних вимог про «виплату на визначений банківський рахунок пенсії», суд зазначає, що такі позовні вимоги до відповідача задоволенню не підлягають, оскільки з матеріалів справи судом встановлено, що позивач перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, а відповідно саме зазначене Управління має здійснювати виплату пенсії позивачу, після проведення перерахунку пенсії ГУ ПФУ в Запорізькій області.
Щодо позовних вимог про виплату компенсації втрати частини доходів, суд зазначає таке.
Відповідно до приписів частини 2 статті 46 Закону №1058, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. 
Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Статтею 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Відповідно до статті 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
З метою реалізації Закону №2050-ІІІ Уряд прийняв постанову від 21 лютого 2001 року №159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).
Відповідно до пункту 2 Порядку №159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.
Згідно пункту 3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).
Зміст зазначених норм права дає підстави дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. 
Виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.
Тобто законодавець пов`язує виплату компенсації втрати частини доходів з виплатою основної суми доходу.
Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 24 січня 2023 року по справі №200/10176/19-а, від 31 липня 2024 року по справі №480/1704/19, від 21 серпня 2024 року по справі №200/63/23.
За таких обставин, на даний час вимоги про зобов`язання нарахування та виплатити компенсацію втрати частини доходів є передчасними та задоволенню не підлягають.
Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, код ЄДРПОУ 20490012), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, код ЄДРПОУ 21910427), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області під час розрахунку призначеної з 19.04.2022 пенсії щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду проходження служби в армії з 09.11.1973 по 17.11.1975, не зарахування до пільгового стажу по Списку №1 періоду роботи з 18.05.1989 по 04.08.1996, не врахування при розрахунку пенсії довідок ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» про заробітну плату від 05.05.2022 №10/2557, №10/2558, №10/2568, №10/2567, №10/2566, а також не проведення індексації пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 19.04.2022 із зарахуванням до страхового стажу періоду проходження служби в армії з 09.11.1973 по 17.11.1975, зарахуванням до пільгового стажу по Списку №1 періоду роботи з 18.05.1989 по 04.08.1996, із врахуванням відомостей з довідок ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» про заробітну плату від 05.05.2022 №10/2557, №10/2558, №10/2568, №10/2567, №10/2566, а також із проведенням індексації розміру пенсії, з урахуванням висновків суду по цій справі.
В задоволенні решти вимог – відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова