Справа № 127/386/26 
Провадження № 33/801/279/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шаміна Ю. А.
Доповідач: Міхасішин І. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,
за участю секретаря судових засідань Кахно О.А.,
за участю : захисника особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Клострейх О.В., захисника особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Гуревича Р.Г. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу апеляційна скарга захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Клострейх Олени Володимирівни на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25 лютого 2026 року 

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
встановив

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 січня 2026 року справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, розподілена судді Вінницького міського суду Шаміній Ю.А. (а.с. 9)
06 січня 2026 року справа призначена до розгляду на 22 січня 2026 року о 10.20 год.(а.с. 10)
13 січня 2026 року ОСОБА_1 уклав договір про надання правничої допомоги з Юридичною компанією «Прасолов та партнери».(а.с. 14-15)
19 січня 2026 року на адресу Вінницького міського суду Вінницької області від адвоката Прасолова І.В. надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді.(а.с. 11-12)
22 січня 2026 року адміністративні матеріали було надіслано одержувачу ОСОБА_2 , доставлено до електронного кабінету 22 січня 2026 року.(а.с. 17)
18 лютого 2026 року від представника ОСОБА_1 адвоката Мельника А.В. надійшло клопотання про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.(а.с. 20-21)
На підтвердження своїх повноважень адвокат Мельник А.В. надав договір від 19 січня 2026 року про партнерство з надання правничої допомоги клієнтам Юридичної компанії «Прасолов та партнери». (а.с. 25-27)
19 лютого 2026 року постановою Вінницького міського суду Вінницької області клопотання адвоката Мельника А.В. задоволено. Розгляд справи вирішено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЕСІТС.(а.с. 28)
24 лютого 2026 року від представника ОСОБА_1 – адвоката Сидоренко В.В. надійшло клопотання про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції.(а.с. 30-31)
На підтвердження своїх повноважень адвокат Сидоренко В.В. надав договір від 05 березня 2025 року про партнерство з надання правничої допомоги клієнтам Юридичної компанії «Прасолов та партнери». (а.с. 25-27)
25 лютого 2026 року від представника ОСОБА_1 – адвоката Мельника А.В. надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. (а.с 38-41)
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 лютого 2025 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень) на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок).
У постанові суду зазначено, що згідно зі протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №556262 від 01.01.2026, 01.01.2026 о 06 год. 30 хв. на Ад м30 384км м. Вінниця водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Highlander, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 7510 приладом ARMF 0244, що підтверджується тестом №554 становить 1,63 проміле, результат позитивний. Огляд проводився під час безперервної відеофіксації на портативний відеореєстратор 472299, чим порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 доведена належними доказами.
В апеляційній скарзі захисник особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – адвокат Клострейх О.В., просить постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25 лютого 2026 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення. В обґрунтування вимог апеляційної скарги, зокрема посилається на те, що під час проведення огляду на стан сп`яніння та оформлення результатів такого огляду працівниками поліції допущено істотні порушення. Так, ОСОБА_1 не було роз`яснено в повному обсязі як проходить процедура огляду на стан сп`яніння, зокрема, що у разі незгоди із результатами огляду на місці він може пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Разом з тим, працівник поліції не з`ясував чи погоджується ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння на місці, йому не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, внаслідок чого порушено ч. 3 ст. 266 КУпАП. Працівниками поліції не було складено направлення для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, вказане направлення відсутнє і в матеріалах судової справи, що є суттєвим порушенням процедури проведення огляду на стан сп`яніння на місці. Крім того, підпис ОСОБА_1 на акті огляду не може свідчити про згоду з результатами огляду, оскільки підпис було проставлено за вказівкою працівника поліції та у зазначеному ним місці. Всупереч нормам чинного законодавства поліцейські не роз`яснили водієві його права і обов`язки в контексті процедури проходження огляду та складення протоколу про адміністративне правопорушення. Поліцейські не складали направлення для проведення огляду в найближчому закладі охорони здоров`я чим порушено вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції №1452/735, а тому процедура огляду є недійсною в силу ч. 5 ст. 266 КУпАП. З огляду на викладене, захисник наголошує на те, що була відсутня згода з результатом огляду на стан сп`яніння, працівники поліції пропонували пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, направлення на огляд в закладі охорони здоров`я йому не видали, до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння його не доставили, то його огляд проведений працівниками поліції з порушенням вимог ст. 266 КУпАП.
11 березня 2026 року на адресу Вінницького апеляційного суду від захисника ОСОБА_1 адвоката Клострейх О.В. надійшли клопотання : про фіксацію судового розгляду технічними засобами, про повне дослідження матеріалів справи про адміністративне правопорушення, про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, про витребування повного відео, про виклик поліцейських, про визнання результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння недійсним, про визнання доданих до справи відеозаписів неналежними та недопустимими доказами.
Вище зазначені клопотання не були заявлені захисниками під час розгляду справи в суду першої інстанції, та не надано суду апеляційної інстанції обґрунтувань про не можливість заявлення даних клопотань під час розгляду справи в суду першої інстанції.
В судовому засіданні 24 березня 2026 року за результатами розгляду клопотань поданих захисником особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокатом Колострейх Оленою Володимирівною апеляційний суд ухвалив про задоволення клопотання щодо повного дослідження матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме всіх зібраних у справі доказів, в тому числі і долученого відозапису шляхом його перегляду під час судового засідання та про відмову у задоволенні наступних клопотань, а саме: клопотання про виклик поліцейського Корнієць Валерія Віталійовича, яким було складено Протокол про адміністративне правопорушення у цій справі, в якості свідка з огляду на таке.
Як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі (частина 1 статті 272 КУпАП).
Пояснення особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення не можуть бути доказами вчинення адміністративного правопорушення, саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №161/5372/17 адміністративне провадження №К/9901/34016/18. 
Клопотання про визнання результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння недійсними; про визнання доданих до справи відеозаписів неналежними та недопустимими доказами з огляду на таке.
У Кодексі України про адміністративні правопорушення, який має відповідну логічно вибудувану конструкцію, унормовано, зокрема, послідовність процедурних дій щодо розгляду та вирішення питань, пов`язаних із притягненням особи до адміністративної відповідальності; порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, ухваленої по суті; порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.
Процедура перегляду постанови судді у справі про адміністративне правопорушення в апеляційному порядку регулюється положеннями статті 294 глави 24 "Оскарження постанови по справі про адміністративні правопорушення" розділу IV Кодексу. Цільовим призначенням цієї глави є встановлення порядку оскарження, зокрема, постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.
Оцінка доказів судом здійснюється за правилами статті 252 КУпАП за змістом якої орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З аналізу статей 252; 280; 283; 284; 294 КУпАП убачається, що у справах про адміністративні правопорушення суд не може ухвалювати судові рішення по кожному окремо взятому доказу на предмет його належності і допустимості в порядку встановленому для вирішення клопотань.
Апеляційний суд надає оцінку усім зібраним у справі доказам на стадії ухвалення судового рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги.
Клопотання про витребування з Управління патрульної поліції у Вінницькій області оригінальної та повної версії відеозапису
В обґрунтування необхідності витребування з Управління патрульної поліції у Вінницькій області оригінальну та повну версію відеозапису захисник ОСОБА_1 адвокат Клострейх Олена Володимирівна, зокрема, посилається на те, що відеозаписи, які додані до матеріалів справи містить один файл з одної бодікамери не повні, відео не від самого початку та не відображає складання матеріалів справи та ознайомлення з протоколом ОСОБА_1 .
У відповідності до статті 7 КУпАП, статті 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У Рішенні Великої палати Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) статті 368-2 Кримінального кодексу України від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 зазначено, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абзаци перший – третій пункту 4 мотивувальної частини) .
В судовому засіданні 30 березня 2026 року ухвалою апеляційного суду (із занесенням до протоколу судового засідання без винесення окремого процесуального документа) від 30 березня 2026 року відмовлено в задоволені клопотань адвоката Клострейх Олени Володимирівни про витребування сертифікату відповідності подане 27 березня 2026 року та адвоката Гуревича Родіона Геннадійовича про витребування інформації щодо видачі газоаналізатора подане 30 березня 2026 року.
Клопотання адвоката Клострейх Олени Володимирівни про витребування сертифікату відповідності подане 27 березня 2026 року
Клопотання адвоката Гуревича Родіона Геннадійовича про витребування інформації щодо видачі газоаналізатора подане 30 березня 2026 року
Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються і передбачають усталений порядок їх застосування. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (пункт 47 рішення ЄСПЛ від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія 97» проти України», заява №19164/04).
Професійні права адвоката
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правничої допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правничої допомоги, зокрема звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).
Порядок звернення адвоката із адвокатським запитом до органів влади чи приватних структур про надання інформації або копій документів, необхідних для правової допомоги визначено у статі 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
У разі якщо адвокатські запити не дали результатів (ігнорування, відмова), учасник справи має право подати до суду клопотання про витребування доказів.
Отже, при належному виконані своїх обов`язків адвокатами Юридичної компанії «ПРАСОЛОВ та ПАРТНЕРИ» відповідно до договору про надання правничої допомоги від 13 січня 2026 року із громадянином України ОСОБА_1 (а.с. 14-16) усі необхідні документи могли бути витребувані ними у відповідних установах під час провадження у цій справі в суді першої інстанції.
Відмовляючи у задоволені зазначених клопотань, апеляційний суд виходить з того, що адвокат, який представляє інтереси клієнтів в судах, не може не знати приписів процесуального закону щодо завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Адвокат зобов`язаний дотримуватися вимог чинного процесуального законодавства, законодавства про адвокатуру та адвокатську діяльність, про судоустрій і статус суддів, іншого законодавства, що регламентує поведінку учасників судового процесу, а також вимог Правил адвокатської етики.
В судовому засіданні захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Гуревич Р.Д. апеляційну скаргу підтримав, просив суд її задовольнити у повному обсязі.
Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом (ч. 7 статті 294 КУпАП).
За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.
Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
За ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.
Згідно ст. 266 ч. 1, 2, 3, 4 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Згідно зі протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №556262 від 01.01.2026, 01.01.2026 о 06 год. 30 хв. на Ад м30 384км м. Вінниця водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Highlander, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 7510 приладом ARMF 0244, що підтверджується тестом №554 становить 1,63 проміле, результат позитивний. Огляд проводився під час безперервної відеофіксації на портативний відеореєстратор 472299, чим порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.
Вина ОСОБА_1 і факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №556262 від 01.01.2026, рапортом інспектора взводу №2 роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Андрія Марцішевського від 01.01.2026, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, складеного поліцейським взводу №2 роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП капрала поліції Корнієць В.В. слідує, що огляд був проведений у зв`язку з виявленням у водія ОСОБА_1 , ознак сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини ротова, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд проводився за допомогою приладу Alkotest 7510 ARMF №0244, результат позитивний – 1,63‰, а також відеозаписом фіксації вчиненого правопорушення з портативних нагрудних камер працівників патрульної поліції. 
Судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної камери поліцейського та встановлено хронологію подій, зокрема, з відеозапису убачається, що працівники поліції, прибувши на місце дорожньо-транспортної пригоди, виявили водія транспортного засобу ОСОБА_1 , який пояснив, що в автомобілі перебував лише він, рухався у напрямку з м. Вінниці до смт Стрижавка, на питання поліцейського «чи вживали алкогольні напої?», ОСОБА_1 відповів, що вживав до Нового року. Під час спілкування з працівниками поліції у водія ОСОБА_1  було виявлено ознаки сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода та нечітка вимова) у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», на що останній погодився. Поліцейським спершу було проведено пасивний тест, після чого роз`яснено ОСОБА_1 як потрібно продувати прилад «Драгер». Результат огляду склав 1,63‰. Працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Сукупність вказаних обставин переконує суд в тому, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом та під час керування транспортним засобом був зупинений працівниками поліції.
За змістом п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.
За змістом п.п. 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Згідно з пунктом 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 N1103 огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Відповідно до частини другої статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та КУпАП.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів у справі не вбачається.
Як слідує з матеріалів справи медичний огляд ОСОБА_1 було проведено із його згоди за допомогою Drager Alkotest 7510 прилад ARMF-0244 тест №554, результат – 1,63‰, тобто перевищує допустимий цифровий показник. Під час проведення огляду у відповідності до ст. 266 КУпАП застосовувалися технічні засоби відеозапису, а саме портативні відеореєстратори. ОСОБА_1 після проходження огляду жодних зауважень щодо порядку огляду та результатів приладу не мав.
Суд апеляційної інстанції наголошує, що поліцейським чітко роз`яснювалися ОСОБА_1 наслідки за результатами проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки, у тому числі, якщо показник становитиме більше 0,2 проміле. Крім того, як вбачається із досліджених судом матеріалів будь-яких заперечень щодо проведеного огляду, а також зауважень щодо дій поліцейських від ОСОБА_1 не надходило, при цьому окремого бажання щодо повторного проходження огляду, у тому числі, в медичному закладі ОСОБА_1 не заявляв, тому доводи захисника щодо того, що працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі, направлення на такий огляд не видали та не доставили його для проходження огляду на стан сп`яніння у заклад охорони здоров`я, тому суд вважає такі доводи неспроможними, такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та розцінені судом як спосіб захисту з метою уникнення передбаченої законом відповідальності.
Правових підстав вважати, що працівниками поліції допущено порушення вимог статті 266 КУпАП суд не вбачає.
У справі, що переглядається апеляційним судом, відсутні будь які належні і допустимі докази які б вказували на недостовірність чи неправильність Акту огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Будь-яких заперечень саме щодо дій працівників поліції від ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №556262 від 01.01.2026 не надходило, у протоколі ОСОБА_1 лише вказав, що пояснення надасть у суді, при цьому ОСОБА_1 проставив підпис у пунктів 13 протоколу, чим підтвердив, що йому роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.
Загалом невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, зміна позиції (незгода із результатами огляду на стан сп`яніння, про що ОСОБА_1 не зазначав раніше на стадії оформлення протоколу про адміністративне правопорушення), суд розцінює як специфічний, обраний особою, спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, за яке передбачене суворе стягнення у виді значного штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. зазначається, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти ними та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Підпунктом «б» частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух», пунктом 2.9-а Правил дорожнього руху України визначено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів, а статтею 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування в стані алкогольного сп`яніння будь-яким транспортним засобом, а не виключно механічним.
Відповідно до частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.
З огляду на встановлене, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови без змін.
Враховуючи наведене та керуючись статтями 251; 252; 283; 284; 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Клострейх Олени Володимирівни залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25 лютого 2026 рокупро притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя І.В. Міхасішин