ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/11269/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),
суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2025 року (суддя Єфанова О.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2025 року позов задоволено частково.
Суд вирішив визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 14.03.2025року № 047350008202 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до заяви про призначення пенсії від 06.03.2025р.
В решті позовних вимог відмовити.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято рішення №047350008202 від 04.04.2025 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії по втраті годувальника у зв`язку з недотриманням вимог частини 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме відсутністю страхового стажу годувальника, необхідного для призначення пенсії за віком, та відсутністю необхідного страхового стажу утриманця, підтвердженого в установленому законодавством порядку.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 06.03.2025 року звернулась до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника відповідно до ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 14.03.2025р. № 047350008202 позивачу відмовлено у призначенні пенсії по втраті годувальника у зв`язку з відсутністю страхового стажу заявниці та страхового стажу годувальника ОСОБА_2 .
Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскарженого рішення не було доведено.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.
Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у ч.2 ст.32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21.11.2013 року по 21.02.2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Відповідно ч.3 ст.36 Закону України №1058-IV, до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України №1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.
Згідно до ч.1 ст.38 Закону України №1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із ч.2 ст.36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону - довічно.
Вищенаведеними нормами визначені умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, за яких пенсія у зв`язку з втратою годувальника, призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, що були на його утриманні, при цьому, незалежно від тривалості страхового стажу непрацездатного члена сім`ї померлого годувальника. Таке поняття, як страховий стаж є обов`язковою умовою стосовно годувальника, який помер, що закріплено у ст.36 Закону України №1058-IV.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону №1058 непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
Суд першої інстанції вірно врахував, що оскільки положення ст. 36 Закону №1058, яким визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, не пов`язують право на такий вид пенсії з наявністю певного страхового стажу утриманця, то позиція відповідача про недостатність у позивачки страхового стажу, є безпідставними.
Також судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 яке видане 02.11.1998р. ПФУ м.Першотравенськ, ОСОБА_2 отримував пенсію по списку № 1 (підземні) з 21 вересня 1998 року.
Згідно п. «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції станом на дату призначення пенсії ОСОБА_2 , на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Таким чином, для отримання пенсії по списку 1 необхідною умовою була наявність 20 років страхового стажу.
Частина 1 ст.36 Закону України №1058-IV передбачає, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається….за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності.
Стаття 32 Закону 1058-ІV визначає максимальний страховий стаж 15 років.
Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 14.03.2025року № 047350008202 є протиправним та підлягає скасуванню.
Доводи апеляційної скарги вказаного не спростовують.
Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Постанова у повному обсязі складена 25 лютого 2026 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак 

суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш