Справа № 161/3711/26 	Головуючий у 1 інстанції: Філюк Т. М. 	
Провадження № 22-ц/802/471/26  	  Доповідач: Данилюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2026 року        місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Данилюк В. А.,
суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,
секретаря Черняк О. В.,
з участю:
представника заявника Карпука А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Луцької міської ради Гейзер Сергій Анатолійович, про встановлення факту, що має юридичне значення, за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_1 адвоката Карпука Андрія Сергійовича на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2026 року,
В С Т А Н О В И В:
17 лютого 2026 року до суду надійшла вказана заява, в якій представник заявника ОСОБА_1 – адвокат Карпук А. С. просить суд встановити факт державної реєстрації права власності на нерухоме майно - житловий будинок по АДРЕСА_1 , житловою площею 23.4 м.кв., загальною площею 30.7 м.кв. за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що було здійснено Державним комунальним підприємство «Бюро технічної інвентаризації», ЄДРПОУ 03336605 28 жовтня 1999 року з використанням паперових носіїв інформації.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2026 року у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, що подана в порядку окремого провадження відмовлено.
Роз`яснено ОСОБА_1 право на звернення до суду за захистом своїх прав в порядку позовного провадження на загальних підставах.
Не погоджуючись з ухвалою суду, представник заявника ОСОБА_1 адвокат Карпук А. С. подав апеляційну скаргу, в якій покликається на порушення судом норм процесуального права та порушення права заявника на доступ до правосуддя, просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.
Відзив на апеляційну скаргу не подавався.
В судовому засіданні представник заявника адвокат Карпук А. С. апеляційну скаргу підтримав.
Від заінтересованої особи державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Луцької міської ради надійшла заява про розгляд справи без участі державного реєстратора Гейзера С. А., апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представника заявника, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.
Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції покликався на те, що заявлена ОСОБА_1 вимога спрямована на підтвердження права власності на нерухоме майно, оскільки встановленню підлягають обставини щодо набуття права заявника на спадщину за заповітом, при цьому метою заявника є набуття можливості отримати визначені законом компенсації за втрату або пошкодження майна, що безпосередньо стосується матеріального права власності.
Оскільки є встановлений порядок захисту порушеного права, а саме звернення до суду в порядку позовного провадження шляхом подання позовної заяви, а не заяви про встановлення юридичного факту в порядку окремого провадження, суд вважав, що така заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження. 
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, оскільки він не відповідає нормам процесуального права, зважаючи на наступне.
Судом встановлено, що, звертаючись до суду із заявою в порядку окремого провадження, ОСОБА_1 зазначає, що він є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , житловою площею 23.4 м.кв., загальною площею 30.7 м.кв разом з побутовими будівлями та спорудами. Також вказує, що йому належить земельна ділянка, яка знаходиться під житловим будинком і призначена для його обслуговування, але не може належним чином реалізувати свої законні права у зв`язку з відсутністю відомостей про його право власності у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та об`єктивною неможливістю внести вказані відомості до реєстру. Встановлення факту проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно має юридичне значення і впливає на його права і законні інтереси, а саме: на можливість впорядкування документів на право власності згідно чинного законодавства з метою отримання в майбутньому компенсації за житло. Заявник зазначає, що у цій справі прагне здійснення державної реєстрації права власності на своє майно. Саме в цьому полягає його інтерес, за захистом якого він звернувся до суду.
Заявник обґрунтував вимоги наявністю права власності на житловий будинок на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії АВЕ №070324 від 25.10.1999 року, виданим державним нотаріусом Першої красноармійської державної нотаріальної контори Кудінової В. І. (зареєстроване в реєстрі за №1084). Також, право власності на нерухоме майно було зареєстроване в Красноармійському бюро технічної інвентаризації, зокрема в реєстровій книзі №48 за реєстровим №9322 від 28.10.1999 року, та відмовою державного реєстратора у внесенні відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, так як на запит державного реєстратора від 20.11.2025 року №7-17/12/2025 не надано інформації про права, які виникли та зареєстровані у встановленому законом порядку до 1 січня 2013 року на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Тому заявник просить встановити факт державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що виникло в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року.
На підтвердження права власності на вказаний будинок заявник додав копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії АВЕ №070324 від 25.10.1999 року, виданого державним нотаріусом Першої красноармійської державної нотаріальної контори Кудіновою В. І. (зареєстроване в реєстрі за №1084), копію технічного паспорта на будинок, документи на газифікацію житлового будинку, документи,які підтверджують ведення будинку в експлуатацію тощо. У заяві зазначає, що має оригінали вказаних документів.
Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи, визначено частиною 1 статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним. За ч.2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 
Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. 
У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. 
Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. 
Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. 
Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.
В даному випадку метою звернення є виключним способом захисту права заявника на звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення. Даний факт необхідно встановити з метою подання документів до державного реєстратора для внесення відомостей про право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , житловою площею 23.4 м.кв., загальною площею 30.7 м.кв. і подальшого звернення і оформлення документів для отримання відшкодування зруйнованого у наслідок бойових дій житла – державної програми «єВідновлення». Тобто саме подання і підготовка документів, внесення відомостей до реєстру є метою звернення, а не отримання компенсацій.
Відмовляючи у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 з підстав того, що із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про існування спору про право, при цьому не зазначив, з приводу чого і між ким існує спір про право.
Сама по собі обставина, що встановлення факту державної реєстрації права власності на нерухоме майно матиме наслідком виникнення майнових прав у майбутньому, не дає підстав вважати наявним спір про право, оскільки суд першої інстанції не позбавлений можливості з`ясувати дані обставини під час розгляду справи.
Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про наявність спору про право між заявником та іншими фізичними особами; такі особи судом не встановлені.
Колегія суддів зазначає, що саме по собі зазначення у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, у якості підстави для звернення до суду в порядку окремого провадження те, що заява подається, зокрема з метою факту державної реєстрації права власності на нерухоме майно, не підтверджує наявності спору про право.
Отже, висновки суду першої інстанції про наявність спору про право, який має розглядатися у порядку позовного провадження, є передчасними і нічим не підтверджені.
Тому доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає обґрунтованими та такими, що спростовують висновки суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала Луцького міськрайонного суду від 20 лютого 2026 року про відмову у відкритті провадження у справі підлягає скасуванню, з направленням справи для вирішення питання про відкриття провадження.
Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд –
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 адвоката Карпука Андрія Сергійовича задовольнити.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2026 року у цій справі скасувати.
Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Луцької міської ради Гейзер Сергій Анатолійович, про встановлення факту, що має юридичне значення, направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 квітня 2026 року.

Головуючий 

Судді :