Справа № 950/446/26
Провадження № 2-а/950/13/26
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2026 року м. Лебедин
Лебединський районний суд Сумської області у складі головуючого судді – Косолапа В.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у приміщенні суду в м. Лебедин, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, поліцейського відділення поліції № 1 (с. Недригайлів) Роменського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області Жмаки Віталія Анатолійовича про скасування постанови, закриття провадження у справі,
в с т а н о в и в:
Представник позивача, адвокат Смоловий Андрій Валерійович в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області, поліцейського відділення поліції № 1 (с. Недригайлів) Роменського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області Жмаки Віталія Анатолійовича у якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14.02.2026 Серії ЕНА № 6000549 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.02.2026 інспектором відділення поліції № 1 (с. Недригайлів) Роменського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області Жмакою В.А. прийнято постанову, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425,00 грн. Підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була відсутність у нього реєстраційного документу на транспортний засіб. 
Представник позивача зазначає, що вимозі працівника поліції пред`явити для перевірки, визначеного у п. 2.1 ПДР переліку документів, обов`язково має передувати порушення водієм ПДР, скоєння дорожньо-транспортної пригоди або інші підстави, передбачені ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».
Інспектором ВП № 1 (с. Недригайлів) Роменського РВП ГУ НП в Сумській області Жмакою В.А. не приймалися постанови про порушення позивачем правил дорожнього руху, що було б підставою для законної зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 . Також представник указує на те, що спірна постанова не містить підпису позивача про її отримання чи відмову від отримання, підпису в графі про роз`яснення прав та строку її оскарження, що свідчить про порушення процедури розгляду справи та порушення прав позивача.
Представник ГУ НП в Сумській області подала до суду відзив у якому проти задоволення позовних вимог заперечувала. Зазначила, що відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон); ґ) чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Також згідно зі ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
14.02.2026, здійснюючи патрулювання території Лебединського району близько 20 год. 30 хв. було помічено транспортний засіб, який під час руху здійснив зупинку безпосередньо посередині проїжджої частини недалеко від поліцейського автомобіля. Це було причиною зупинки. На прохання пред`явити посвідчення водія та документи на транспортний засіб позивач не зміг виконати таку вимогу, оскільки знаходився у стані алкогольного сп`яніння. 
Твердження представника позивача щодо неотримання спірної постанови вважає хибними, оскільки у пунктах 7, 8, 9 спірної постанови наявний підпис позивача, в тому числі про отримання постанови. 
Представник позивача подав до суду додаткові пояснення у яких зазначив, що відеозаписами не зафіксовано факту порушення позивачем правил дорожнього руху, які були б підставою для зупинки транспортного засобу. Також на відео зафіксовано вручення постанови позивачу поліцейським, який не здійснював розгляд справи. Поліцейські не надали позивачу можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.
Поліцейський ВП № 1 (с. Недригайлів) Роменського РВП ГУ НП в Сумській області Жмака В.А. відзиву на позов не подав. 
Ухвалою від 02.03.2026 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін з урахуванням особливостей розгляду даної категорії справ, передбачених ст. ст. 268, 269, 270-272, 286 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що 14.02.2026 інспектором відділення поліції № 1 (с. Недригайлів) Роменського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області Жмакою Віталієм Анатолійовичем прийнято спірну постанову Серії ЕНА № 6668549. 
Згідно з копією указаної постанови, 14.02.2026 о 21:23 м. Лебедин, вул. Червленівська (19 Серпня) водій, керуючи ТЗ, не мав при собі реєстраційний документ на ТЗ. Порушення зафіксовано на нагрудну бодікамеру Тексар 1100333, Тексар 1110034, чим порушив п. 2.1 «б» ПДР. Указаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. (а.с. 29).
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За частинами 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).
Відповідно до ст. 245 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 280 КУпАП зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Як свідчить спірна постанова, у провину ОСОБА_1 ставиться порушення вимог п. 2.1 «б» ПДР, що передбачає відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Згідно з п.п. «б» п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон).
Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний: мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат «Зелена картка»), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.
Крім того, згідно з п. п. «а» п. 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Таким чином, по-перше, водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб, а по-друге, пред`явити поліцейському такий документ, в тому числі в електронному вигляді.
Із досліджених судом відеозаписів, наданих представником ГУ НП в Сумській області, вбачається, що 14.02.2026 о 20:42 год. інспектор СРПП Мостовий підійшов до автомобіля та запитав у водія «чи не трапилось чогось, оскільки ви зупинилися посеред дороги…чи маєте посвідчення водія». 
Також поліцейський просить надати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. При цьому водій не реагує на таке прохання. У подальшому інший поліцейський запитує, чи має водій реєстраційні документи на автомобіль. В цей час водій щось шукає, однак знаходить лише паспорт, який надає поліцейському. 
У подальшому один із поліцейських повідомляє, що з автомобіля відчувається запах алкоголю, та питає чи вживав водій ( ОСОБА_1 ) алкоголь, на що останній відповідає ствердно (файл «0010034_000000_20260214204234_0044»).
Один із відеозаписів фіксує процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного пристрою (файл «0010034_000000_20260214204736_0045»). Результат огляду 1,91 ‰.
Також, відеозаписом (файли «0000333_115331_20140101010011_0040A», «0000333_115331_20140101010511_0041A») зафіксовано, як поліцейський запитує ОСОБА_1 чи є у нього «техпаспорт», та попереджає, що буде прийнята постанова. ОСОБА_1 довгий час шукає документ. Поліцейський також пропонує надати електронний документ, указуючи на телефон водія, однак останній не надає такого документу, у зв`язку із чим поліцейський повідомляє, що буде прийнята постанова за ч. 1 ст. 126 КУпАП. 
У відповідь ОСОБА_1 жодним чином не заперечує обставин відсутності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яким він керував. Таким чином у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Щодо підстав зупинки транспортного засобу, суд зазначає наступне. 
Так, відповідно до п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення.
Згідно з ч. ч. 1, 2, 4, 5 ст. 29 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень.
Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним.
Обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам.
Застосований поліцейський захід є пропорційним, якщо шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам людини або інтересам суспільства чи держави, не перевищує блага, для захисту якого він застосований, або створеної загрози заподіяння шкоди.
Зупинення транспортного засобу є одним із превентивних поліцейських заходів (п. 4 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію»).
Відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Як встановлено судом із дослідженого відеозапису (файл «0010034_000000_20260214204234_0044»), підійшовши до автомобіля (після його зупинки) один із поліцейських запитує у водія «чи не трапилось чогось, оскільки ви зупинилися посеред дороги». 
Тобто спостерігаючи незвичайну поведінку транспортного засобу на проїзній частині, поліцейським прийнято рішення вжити превентивний захід у виді зупинки транспортного засобу. Після короткочасного спілкування з водієм поліцейським виявлено запах алкоголю з автомобіля, а у подальшому підтверджено стан алкогольного сп`яніння водія. 
Згідно з абз. 8 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
У даному випадку суд констатує, що застосований поліцейським превентивний захід був пропорційним та ефективним, призвів до припинення керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відповідав суспільній небезпеці таких дій водія та вимогам охорони інтересів суспільства (в особі інших учасників дорожнього руху, пішоходів тощо), оскільки ОСОБА_1 рухався на автомобілі у темну пору доби за умови недостатнього освітлення вулиці.
Доводи представника позивача щодо порушення поліцейським положень ст. 278-279 КУпАП та не роз`яснення ОСОБА_1 його прав, спростовуються матеріалами справи, а саме відеозаписом (файл «0010034_000000_20260214212620_0048»), яким зафіксовано, що ОСОБА_1 повідомлено наслідки неподання реєстраційного документу на транспортний засіб, повідомлено про складання постанови та роз`яснено його права.
Жодних заперечень чи клопотань, з огляду на його стан, 14.02.2026 ОСОБА_1 не заявляв.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У даному випадку на виконання вимог як ст. 251 КУпАП так і ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем доведено, що мали місце обставини, які є підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. 
Враховуючи викладене, суд вважає доводи позивача про неправомірність спірної постанови такими, що спростовані встановленими обставинами справи та дослідженими доказами, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд
в и р і ш и в:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, поліцейського відділення поліції № 1 (с. Недригайлів) Роменського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області Жмаки Віталія Анатолійовича про скасування постанови, закриття провадження у справі – відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення повного тексту рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 18.03.2026.

Суддя Вадим КОСОЛАП