Справа № 156/114/26
Провадження № 2/156/224/26
Рядок статзвіту № 69

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
і м е н е м У к р а ї н и 
08 квітня 2026 року сел. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого - судді Комзюк Н.Н., 
за участю секретаря - Кирилюк Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Улибіна-Вельгус М.В. 04 лютого 2026 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подачі позову і до досягнення старшою дитиною повноліття.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 05.06.2011 по 20.11.2024 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі в сторін народилось двоє дітей, а саме,  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наразі діти проживають з матір`ю та перебувають на її повному утриманні. Відповідач з дітьми не спілкується та не приймає участі у їхньому матеріальному забезпеченні.
Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 09.02.2026 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача адвокат Улибіна-Вельгус М.В. подала заяву, в якій просила розглядати справу без її та позивача участі, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим про розгляд справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
Ухвалою суду від 08.04.2026 суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача заочно.
Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Сторони у справі є батьками  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 відповідно. 
Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 20.11.2024 шлюб між сторонами розірвано (справа №156/1133/23).
Діти зареєстровані та проживають разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з реєстру Поромівської територіальної громади від 26.01.2026 та актом обстеження умов проживання від 29.01.2026.
Дохід позивача за період з липня 2025 по грудень 2025, за винятком аліментів, склав 70381,01 грн (без вирахування податків та зборів), що підтверджується довідкою про доходи КНП «Нововолинська центральна міська лікарня» від 23.01.2026. 
Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Відповідно до вимог ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Судом встановлено, що діти проживають з матір`ю  ОСОБА_1 , яка зазначає, що витрати на утримання дітей несе лише вона, відповідач жодної допомоги не надає, з дітьми не спілкується. 
Відзив на позовну заяву не надходив, доводи позивача не спростовані.
Відповідно до вимог ст.182 СК України до обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно із вимогами ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача.
Положенням Цивільного процесуального кодексу визначено, що аліменти у розмірі 1/3 частини доходів можуть бути стягнуті судом у порядку наказного (безспірного) провадження, що є фактичним законодавчим визначенням оптимального і звичайно прийнятого розміру аліментів на двох дітей.
При визначенні розміру аліментів суд враховує, що діти проживають із матір`ю, відповідач перебуває у працездатному віці, відомості про його непрацездатність чи наявність у нього на утриманні інших осіб відсутні. Також суд враховує право дітей на достатній рівень життя та обов`язок обох батьків утримувати своїх дітей, а тому вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та у першу чергу інтересам дітей, а також не порушуватиме прав сторін.
Згідно з п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1331 гривень 20 копійок, оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від його сплати.
Також, у позові заявлено до стягнення з відповідача на користь позивача 4000,00 грн. витрат на правову допомогу.
Згідно з ч.ч. 1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Понесені позивачем судові витрати за надану правничу допомогу підтверджуються: 
- копією свідоцтва серії ВЛ №628 від 21.03.2012 про право на зайняття Улибіною-Вельгус М.В. адвокатською діяльністю;
- ордером про надання адвокатом Улибіною-Вельгус М.В. правничої допомоги  ОСОБА_1 №1151365 від 30.01.2026; 
- копією договору про надання правової допомоги від 30.01.2026, укладеним між  ОСОБА_1 та адвокатом Улибіною-Вельгус М.В., предметом якого є надання юридичної допомоги у питанні розірвання шлюбу. Відповідно до п.4.1 договору, розмір гонорару адвоката є фіксованим і складає 4000,00 грн;
- квитанцією до прибуткового касового ордера серії І №07-01 від 30.01.2026 відповідно до якого адвокат Улибіна-Вельгус М.В. прийняла від ОСОБА_1  4000,00 грн.
Таким чином, суд вважає доведеним факт надання позивачу правової допомоги за умовами вищевказаного договору від 30.01.2026, а також понесення нею фактичних витрат за надання такої допомоги у розмірі 4000,00 грн.
Від відповідача не надходило клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Однак, при вирішенні даного питання, суд враховує правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18, від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2020 року у справі №760/11145/18, про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, врахувавши складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи.
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова КГС ВС від 24.01.2022 у справі №911/2737/17 та постанова Верховного Суду від 30.01.2023 №910/7032/17). Такої правової позиції дотримується і Верховний Суд в постанові від 07.02.2022 у справі №910/20792/20.
З огляду на те, що дана цивільна справа не є справою значної складності, розглядалася у спрощеному позовному провадженні, а також враховуючи, що об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, у зв`язку з чим наявні підстави для зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 1000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 180, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 10, 12, 95, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги  ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 04.02.2026, тобто з моменту подачі позову, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Стягнути з  ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 1331,20 грн. 
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 1000,00 грн.
Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційної інстанції.
Згідно з вимогами п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:
позивач -  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп – НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;
відповідач -  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп – НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.Н. Комзюк