ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ  ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

13 квітня 2026 року 	Справа № 160/3082/26  	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді	Юркова Е.О. 	 	
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
10 лютого 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з вимогами: 
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті призначеної пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.8 Закону України підвищення престижності шахтарської праці»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком обчисленої відповідно до абз.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 11.11.2025 року з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 07.04.2021 року отримує пенсію по інвалідності 3 групи внаслідок захворювання, відповідно до ст.ст. 27, 33 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. 11.11.2025 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з урахуванням ст.8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”. Проте, в перерахунку пенсії позивачу було відмовлено. Вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки є непрацюючою особою та був звільнений у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді або виконуваній роботі за станом здоров`я, що перешкоджає продовженню роботи. 
Ухвалою суду від 16.02.2026 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачем 27.02.2026 року через підсистему «Електронний суд» подано до суду відзив на позов, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку Головного управління з 07.04.2021 року та отримує пенсію по інвалідності III групи від професійного захворювання, обчислену відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Відповідно до ч. 1. 3 ст. 33 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю І групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону. Непрацюючі особи з інвалідністю II групи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та особи з інвалідністю III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону. Враховуючи вище викладене, право на розрахунок пенсії, відповідно до частини 3 ст. 33 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” встановлено виключно для осіб, які є непрацюючі. У випадку працевлаштування, пенсія розраховується за нормами частин 1 ст. 33 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, а саме, у випадку позивача, особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону. Вказано, що позивач працює в ТОВ "АЙСТРАНС" (ЄДРПОУ 43720942). Заяву про працевлаштування та звільнення позивачем до Головного управління не надавалися, наказ (розпорядження) про звільнення з роботи, трудова книжка та інші документи, які підтверджують факт звільнення не надавалися. У разі надання відомостей, що позивач не працює, пенсію буде розраховано за бажанням особи відповідно до частини 3 ст. 33 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Пенсійному фонді України та отримує пенсію по інвалідності, група інвалідності - 3, причина: трудкаліцтво/профзахворювання, дата встановлення інвалідності - 10.05.2022 року.
Згідно з протоколами/розпорядженнями ПФУ від 19.04.2024 року та від 20.12.2025 року з пенсійної справи позивача, пенсія позивачу розрахована відповідно до ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" (50% від 80% від 36515,55 грн.).
Крім того, відповідно до протоколу/розпорядження Пенсійного фонду України від 20.12.2025 року загальний страховий стаж позивача складає 57 років 7 місяців 8 днів, в тому числі робота за Списком №1 15 років 11 місяців 28 днів, відсоток для обчислення пенсії по інвалідності - 50.
11 листопада 2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою, в якій просив провести перерахунок і виплату пенсії за віком відповідно до ч.2 ст.33 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", розраховану згідно зі ст.8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” та абз.3 ч.1 ст.28 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Листом від 04.12.2025 року №70086-54586/К-01/8-0400/25 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача, що заявник має статус працюючого пенсіонера, тому відсутнє право на обчислення пенсії по інвалідності відповідно до статті 33 Закону № 1058.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до статті 1 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Статтею 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці) така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” та встановлені пільги, належать працівники, зазначені у Списку №1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.
При цьому, таке право не пов`язано з поданням заяви про перерахунок пенсії, воно також кореспондується з нормою, викладеною у ч. 1 ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, яка встановлює, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Відповідно до частини 2 статті 33 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” непрацюючі особи з інвалідністю II групи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та особи з інвалідністю III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону.
Згідно з абзацом першим частини першої статті 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.
Мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (абзац третій частини 1 статті 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”).
Так, судом встановлено, що у період січень-червень 2025 року позивач отримував заробітну плату від ТОВ "АЙСТРАНС" (ІК в ЄДРПОУ 43720942) з відповідною сплатою страхових внесків, що підтверджено даними з реєстру застосованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування - індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5).
Отже, на підставі викладеного суд приходить до висновку, що у вказаний період ОСОБА_1 перебував у статусі працюючої особи з відповідним обчисленням страхового стажу.
Проте станом на час звернення до відповідача з заявою про перерахунок пенсії (листопад 2025 року), відповідно до частини 2 статті 33 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з урахуванням статті 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” ОСОБА_1 не мав статус працюючої особи - судом не встановлено наявності трудових відносин ОСОБА_1 з будь-яким підприємством, організацією, установою, а також відповідні докази відповідачем не надано (зокрема докази наявності укладених трудових договорів, надання послуг (робіт) за цивільним договором, отримання заробітної плати з відповідною сплатою страхових внесків тощо).
Так, відповідно до протоколу/розпорядження Пенсійного фонду України від 20.12.2025 року загальний страховий стаж позивача складає 57 років 7 місяців 8 днів, в тому числі робота за Списком №1 15 років 11 місяців 28 днів.
Додаткові роки за Списком № 1 складають понад 15 років, що відповідає нормам абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та ст.8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”.
З огляду на викладене, дії відповідача, які виразились у незастосуванні при обчисленні позивачу розміру пенсії порядку, встановленому відповідно до частини 2 статті 33 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з урахуванням статті 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” є протиправними.
Таким чином, суд вважає за необхідним визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті призначеної пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.8 Закону України підвищення престижності шахтарської праці» та, як наслідок, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до абз.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків моєї заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 11.11.2025 року з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
У свою чергу, суд перевіряє, зокрема, чи діяв ПФУ обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судом встановлено, що позивач, звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», не сплачував його, у зв`язку з чим розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст.9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, буд.26, м.Дніпро, Дніпропетровська область, 49094, ІК в ЄДРПОУ 219104277) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті призначеної пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.8 Закону України підвищення престижності шахтарської праці.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до абз.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 11.11.2025 року з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення суду складений 13 квітня 2026 року.

Суддя Е.О. Юрков