Справа № 134/209/26
3/134/63/2026
ПОСТАНОВА 
Іменем України
18 лютого 2026 року  с-ще Крижопіль

Суддя Крижопільського районного суду Вінницької області Кантониста О.О., за участю: секретаря судового засідання Азарян М.В., прокурора Євчена Д.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши в залі суду в селищі Крижопіль матеріали, що надійшли від Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, непрацюючу, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

ОСОБА_1 , будучи звільненою 27.01.2022 року з посади головного спеціаліста відділу медичних та соціальних послуг Крижопільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області, являючись, згідно пп. «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та п. 2-7 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, лише 01.05.2025 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. 
Крім того, ОСОБА_1 , будучи звільненою 27.01.2022 року з посади головного спеціаліста відділу медичних та соціальних послуг Крижопільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області, являючись, згідно пп. «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та п. 2-7 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, лише 01.05.2025 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при звільненні за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме: з 01.01.2022 по 27.01.2022, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. 
Крім того, ОСОБА_1 , будучи звільненою 27.01.2022 року з посади головного спеціаліста відділу медичних та соціальних послуг Крижопільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області, являючись, згідно пп. «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та п. 2-7 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, лише 01.05.2025 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. 
Постановою судді від 04 лютого 2026 року вищевказані справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що вона змушена була написати заяву на звільнення в період перебування у декретній відпустці. При прийнятті на роботу з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» ознайомлена не була та за весь час роботи відповідних декларацій не подавала, оскільки не являлася суб`єктом декларування. Лише потім вона дізналася, що у грудні 2021 року працівників Фонду соціального страхування зобов`язали подавати декларації. Відповідні декларації подала відразу, коли їй прийшов лист з НАЗК про такий обов`язок. У неї не було наміру приховувати свої доходи. Просить врахувати, що у неї на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, один з яких потребує домашнього догляду згідно рішення лікарсько-консультативної комісії. 
Прокурор Євчен Д.В. в судовому засіданні надав висновок щодо наявності у діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, в якому просив визнати останню винною у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши та оцінивши докази, які містяться в матеріалах справ, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про запобігання корупції» щодо поширення дії закону на членів правління Фонду соціального страхування України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, Пенсійного фонду, Наглядової ради Пенсійного фонду та відповідних посадових осіб» від 17 листопада 2021 року № 1893-IX, який набрав чинності 09 грудня 2021 року, підпункт «и» було викладено в такій редакції: «посадові та службові особи інших державних органів, у тому числі Фонду соціального страхування України та Пенсійного фонду, органів влади Автономної Республіки Крим».
Відповідно до пп. «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» у чинній редакції, суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові та службові особи інших державних органів, у тому числі Пенсійного фонду, органів влади Автономної Республіки Крим.
Статтями 4, 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в редакції станом до 01 січня 2023 року (до припинення Фонду соціального страхування України та управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України) визначено, зокрема, що Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням і реалізує політику у цій сфері.
Відповідно до роз`яснень Національного агентства з питань запобігання корупції у редакції від 13 листопада 2023 року, опублікованих на офіційному сайті, у цілях визначення суб`єктів, на яких поширюється дія Закону (відповідно до пп. «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону), під «посадовими та службовими особами» слід розуміти працівників державних органів, які: 1) здійснюють функції представників влади; 2) обіймають посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій.
Адміністративно-господарські функції (обов`язки) це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в різному обсязі є у начальників планово-господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, їхніх заступників, керівників відділів підприємств тощо.
Щодо інших працівників державних органів, які виконують функції з обслуговування або технічні функції, то їх можна визнати посадовими чи службовими особами лише за умови, що разом із цими функціями вони виконують організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські функції (обов`язки).
Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» № 3384-ІХ, який набрав чинності 12 жовтня 2023 року, відновлено обов`язок декларування.
Згідно п. 2-7 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.
Відповідно до наказу начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області № 202-к/тр ОСОБА_1 з 01.08.2017 прийнято на посаду головного спеціаліста відділу профілактики виробничого травматизму, страхових виплат та медико-соціальних послуг Крижопільського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Вінницькій області.
Відповідно до наказу начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області № 368-к/тр ОСОБА_1 з 29.12.2017 звільнено із займаної посади.
Відповідно до наказу начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області № 215-к/тр ОСОБА_1 з 01.09.2018 прийнято на посаду головного спеціаліста страхових виплат, організації медичної реабілітації та соціальних послуг Крижопільського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Вінницькій області.
Відповідно до наказу начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області № 148-к/тр ОСОБА_1 з 01.04.2019 переведено на посаду головного спеціаліста медичних та соціальних послуг Крижопільського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Вінницькій області.
Відповідно до наказу начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області № 83-к/тр ОСОБА_1 з 27.01.2022 звільнено з посади головного спеціаліста страхових виплат, організації медичної реабілітації та соціальних послуг Крижопільського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Вінницькій області.
Згідно інформації, наданої з ГУ ПФУ у Вінницькій області, ОСОБА_1 листом № 0200-14-8/121589 від 06.12.2023 повідомлялась про відновлення термінів декларування та обов`язків подання відповідних декларацій.
Відповідно до листа НАЗК № 190-07/10442-22 від 14.04.2022, з метою уникнення порушень працівниками Фонду соціального страхування України положень чинного антикорупційного законодавства, керуючись п. 15 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції», Національним агентством надані роз`яснення, згідно яких перелік суб`єктів, на яких поширюється дія Закону (в тому числі обов`язок щодо подання декларацій), визначено у ст. 3 Закону.
До таких суб`єктів належать, зокрема: посадові та службові особи інших державних органів, у тому числі Фонду соціального страхування України (пп. «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону), члени управління Фонду соціального страхування України (п. «к» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону).
Згідно пп. «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та зобов`язана подавати декларації відповідно до цього Закону.
Отже, ОСОБА_1 зобов`язана була подати щорічну декларацію за 2021 рік, декларацію при звільненні та щорічну декларацію за 2022 рік до 31.01.2024.
Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 лише 01 травня 2025 року о 16:05 год. подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік (https://public.nazk.gov.ua/documents/7987910b-4a3b-45e8-95ab-d7f2594cf66a), 01.05.2025 року о 16:55 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при звільненні (https://public.nazk.gov.ua/documents/9f650b54-c6a8-4c95-bd0e-a9855c617985) та 01.05.2025 року о 16:46 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік (https://public.nazk.gov.ua/documents/9db626e3-238c-4721-9317-567dff32471b).
Відповідно до роз`яснень, викладених в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.
Поважних причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації судом не встановлено.
Таким чином, вина ОСОБА_1 у несвоєчасному поданні декларацій підтверджена дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які є належними та достатніми, у своїй сукупності в повній мірі доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Положення ст. 23, 33 КУпАП регламентують, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
За змістом ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
При цьому, зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень, окрім як до тих, що визначенні в примітці до ст. 22 КУпАП (положення цієї статті не застосовується до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою – п`ятою статті 126, статтями 130, 161-1 і 173-2 цього Кодексу).
Тобто законодавець не ввів заборони на застосування ст. 22 КУпАП у справах, передбачених ст. 172-6 КУпАП.
Оцінюючи у сукупності характер правопорушень, дані про особу правопорушниці, ступінь її вини, враховуючи обставини, за яких вона несвоєчасно подала декларації, а також те, що встановлені законом вимоги щодо подання декларацій були нею виконані, суд вважає за можливе застосувати положення ст. 22 КУпАП та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю, обмежившись усним зауваженням.
На переконання суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, у даному випадку буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КпАП України мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.
Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 283, 284 КУпАП, суддя –

постановила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та на підставі ст. 22 КУпАП від адміністративної відповідальності звільнити, обмежившись усним зауваженням.
Провадження по справі закрити.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя