Справа 243/1017/26
Провадження 2/243/715/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
22 квітня 2026 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі: 
головуючий суддя Пронін С.Г.
за участю секретаря Рудь Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про встановлення факту належності документу,
В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . На випадок смерті він залишив нотаріально посвідчений заповіт від 25.02.2010, реєстровий №517, яким заповідав все належне йому майно ОСОБА_1 . Після його смерті залишилась спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_3 вона прийняла спадщину, на підставі чого була заведена спадкова справа №97/2023. Пізніше вона звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено на підставі того, що 1/4 частка вищевказаного будинку належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.05.1979, реєстровий №2420, інша 1/4 частка належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 13.11.1995, реєстровий №251. Таким чином, нотаріусом виявлені розбіжності в написанні по батькові спадкодавця, оскільки у свідоцтві про смерть серія НОМЕР_1 від 07.11.2022 вказано « ОСОБА_5 ». Постановою від 26.01.2026 № 70/02-31 нотаріус їй відмовив у вчиненні нотаріальної дії. Вказала, що ОСОБА_3 доводився сином ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 18.12.1952. Перед виходом на пенсію ОСОБА_6 витребував своє свідоцтво про народження, в якому він був зазначений « ОСОБА_7 », після цього він переоформив всі документи із зазначенням свого імені « ОСОБА_7 ». Наведені обставини зазначені у Рішенні Народного суду м. Слов`янська Донецької області від 25.04.1979, справа 2_837_79. Зважаючи на наведене, після смерті батька спадкодавця ОСОБА_3 – ОСОБА_8 при оформленні спадщини, а саме при видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.05.1979, реєстровий №2420 було зазначено: «спадкоємцями ОСОБА_9 є: ОСОБА_10 , що мешкає в АДРЕСА_1 , його дружина; ОСОБА_4 , що мешкає в АДРЕСА_1 ,– його син. До того ж факт проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується відповідним штампом у його паспорті. Встановлення факту належності документу, а саме свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.05.1979 р., реєстровий №2420, виданого державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області – ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно для видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за заповітом на успадковане майно.  
З огляду на викладене просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 (останнє місце проживання: АДРЕСА_1 ), Свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 травня 1979 р., реєстровий №2420, виданого державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області.
Позивач та її представник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягала, просила позов задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
В постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (пункти 1 і 3).
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Оскільки встановлення юридичного, пов`язане із спадкуванням та можливим подальшим вирішенням спору про право, встановлення факту, що має юридичне значення може вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб (спадкоємців), а тому суд розглядає питання встановлення юридичного факту в порядку позовного провадження.
Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Судом встановлено, що згідно з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 07 листопада 2022 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Слов`янськ Донецької області, актовий запис № 719. 
Згідно з свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 01 жовтня 1970 року, ОСОБА_11 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , її батьком є ОСОБА_3 , актовий запис № 1342.
Згідно з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 10 жовтня 1987, ОСОБА_11 10 жовтня 1987 року уклала шлюб з ОСОБА_12 та змінила прізвище на ОСОБА_13 , актовий запис № 969.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 08 лютого 1992 року, позивач ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , її батьками є ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , актовий запис № 161. 
Таким чином, позивач ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За життя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , склав заповіт посвідчений 25 лютого 2010 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Соловар В.І., відповідно до якого, усе його, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме правозаповів ОСОБА_1 . Зареєстрованого в реєстрі за № 517. 
Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 97/2023, які були витребувані судом у приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округ Зубкової А.О., позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом до майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Постановою приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Зубковою А.О. № 70/02-31 від 26 січня 2026, позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель і споруд, що розташований в АДРЕСА_1 , оскільки виявлена розбіжність у написанні по батькові спадкодавця, а саме у свідоцтві про право на спадщину за законом від 25 травня 1979 року ОСОБА_15 по батькові вказано « ОСОБА_16 », у свідоцтві про смерть НОМЕР_1 від 07.11.2022 ОСОБА_15 по батькові вказано « ОСОБА_5 ». 
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 18 грудня 1952 року, ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , актовий запис № 614.
Згідно з паспорту серії НОМЕР_6 , виданого Слов`янським МВ УМВС України в Донецькій області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Слов`янськ Донецької області, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 13 січня 1981 року.
Згідно рішення нарсуду м. Слов`янська Донецької області від 25 квітня 1979 року, визнано ОСОБА_3 , 1935 року народження сином ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ; визнано, що типовий договір на право забудову № 29 на ім`я ОСОБА_6 та довідка-характеристика, виданої Слов`янським БТІ від 15 березня 1979 № 390 належить ОСОБА_9 . Рішення набрало законної сили 07 травня 1979 року.
Відповідно до свідоцтва по право на спадщину за законом від 25 травня 1979 року, посвідченого державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Амеліною З.А., спадкоємцями майна ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , що складається з 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 є: ОСОБА_10 його дружина, ОСОБА_4 його син. Зареєстрованого в реєстрі за № 2420. 
Відповідно до договору дарування від 14 листопада 1995 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Соловар В.І., ОСОБА_10 подарила, а ОСОБА_17 прийняв в дар 1/2 частку та ОСОБА_3 прийняв в дар 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці Слов`янської міської ради народних депутатів. Зареєстровано в реєстрі за № 251, зареєстрованого в БТІ 25.06.1998 № 12372/39 за ОСОБА_3 1/4 частка.   Відповідно до довідки, виданої Відділом зберігання інвентаризаційних справ об`єктів нерухомого майна Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області № 04-01/3899 від 14.11.2024, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 01.01.2013 зареєстроване за: 1/4 частка - ОСОБА_18 (через відсутність у матеріалах інвентаризаційної справи копії посвідчень особи державною мовою, прізвище, ім`я та по батькові вказані російською мовою) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Слов`янською державною нотаріальною конторою Донецької області 25.05.1979 р., за реєстраційним № 2420, дата реєстрації в КП «БТІ» 12.07.1979, номер запису 12372 у реєстровій книзі 39); 1/2 частка – ОСОБА_19 ; 1/4 частка – ОСОБА_20 (через відсутність у матеріалах інвентаризаційної справи копії посвідчень особи державною мовою, прізвище, ім`я та по батькові вказані російською мовою) на підставі договору дарування, посвідченого Соловар В.І., приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області 14.11.1995 р., за реєстраційним № 251, дата реєстрації в КП «БТІ» 25.06.1998 р., номер запису 12372 у реєстровій книзі 39.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
За таких обстави суд вважає, що наявними у справі допустимими, достовірними й достатніми доказами підтвердженофакт належності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 травня 1979 за реєстровим № 2420, виданого держаним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області, на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 . 
Крім того, суд приходить до переконання, що факт, про встановлення якого просить позивач, має для неї юридичне значення, оскільки породжує для неї правові наслідки у вигляді можливості реалізації її права власності за заповітом. 
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 13, 18, 81, 82, 259, 263-265, 268, 293-294, 315-316, 319 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про встановлення факту належності документу - задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 , правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 травня 1979 року, за реєстровим № 2420, виданого державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області на ім`я « ОСОБА_4 ».

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя:          С.Г. Пронін