Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 року Справа№200/317/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шинкарьової І.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання неправомірними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі позивач), звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просить суд:
Визнати неправомірними дії відповідача та скасувати рішення відповідача від 24.11.2025 №914190194919 про відмову призначенні пенсії за її заявою від 15.11.2025;
Зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву від 15.11.2025, призначити та виплатити пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 з 15.11.2025 на підставі п. б ст.13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».
Ухвалою суду від 19.01.2026 зазначену позовну заяву залишено без руху і позивачеві надано десятиденний строк з дня отримання копії ухвали на усунення недоліків позовної заяви. Позивачем надано заяву на виконання вказаної ухвали.
Позивачем надано заяву на виконання вказаної ухвали.
Ухвалою суду від 02.02.2026 Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №200/317/26. Відповідно до ч. 1 ст. 262 КАС розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 15.11.2025 позивач звернулася із заявою про призначення пенсії за віком. До заяви надано належні документи згідно яких підтверджено право на призначення пенсії за віком за Списком №2.
Однак відповідач рішенням № 914190194919 відмовлено у призначені пенсії, оскільки перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області як опікун гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який отримує пенсію по втраті годувальника, та перебуває на повному державному утриманні в КЗ «Острозький психоневрологічний інтернат». Оскільки позивач не є отримувачем пенсії вирішено відмовити в проведені перерахунку пенсії відповідно до заяви від 15.11.2025 № 1133. Рекомендовано звернутися за призначенням пенсії. Вважаючи протиправним рішення ГУ ПФУ в Донецькій області з розгляду заяви про призначення пенсії за віком, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Позивач вказував на те, що відповідачем не призначено пенсію (навіть заблоковано можливість надати заяву про призначення мені пенсії на портале самообслуговування Портал електронних послуг Пенсійного Фонду України) з тих підстав, що вона є опікуном ОСОБА_2 , проте як і зазначає відповідач вона не є отримувачем пенсії. Також у листі Відповідача від 29.12.2025 №60835-56100/Р-02/8-0500/2 вказано, що як опікун ОСОБА_2 одержую пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вказує, що це не відповідає дійсності та взагалі суперечить позиції самого відповідача. Просила задовольнити позов.
Відповідач позов не визнав; доводив, що у спірних правовідносинах діяв в межах повноважень, в порядку та способом, що визначені законодавством. Вказує, що звернулась з заявою від 15.11.2025 про здійснення перерахунку — перехід на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України від 09.07.2003 № 1058–IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За результатом розгляду заяви позивача від 15.11.2025, відповідачем прийнято рішення від 24.11.2025 № 914190194919 про відмову в проведенні перерахунку пенсії. В порушення Порядку № 22-1, ОСОБА_1 не зверталася до відповідача у встановлений законом спосіб з заявою про призначення пенсії. У зв`язку з тим, що заява від 15.11.2025 подана ОСОБА_1 на перерахунок, а не призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону №1058, питання з визначення загального та пільгового стажу не розглядалось. За результатом розгляду наданих документів та матеріалів електронної пенсійної справи встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області як опікун гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який отримує пенсію по втраті годувальника, та перебуває на повному державному утриманні в КЗ «Острозький психоневрологічний інтернат». Просив відмовити в позові.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Позивач - ОСОБА_1 , що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .
Відповідач (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) зареєстроване як юридична особа, у спірних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень та адміністративним органом.
Позивач звернулась до Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії від 15.11.2025 за формою, наведеною в додатку 1 до Порядку № 22-1, у який просила саме призначити пенсію.
Разом з заявою позивач надав такі документи:
1. Паспорт від 09.04.2003 НОМЕР_1 ; 2. Трудова книжка НОМЕР_3 ; 3. Свідоцтво про шлюб НОМЕР_4 ; 4. Свідоцтво про народження гр. ОСОБА_3 НОМЕР_5 ; 5. Свідоцтво про народження ОСОБА_4 НОМЕР_6 ; 6. Диплом НОМЕР_7 ; 7. Диплом НОМЕР_8 ; 8. Довідка про атестацію робочих місць від 02.11.2009; 9. Довідка про атестацію робочих місць від 27.10.2014; 10. Довідка про підтвердження трудового стажу від 29.10.2025 № 30; 11. Довідка про підтвердження трудового стажу від 15.09.2025 № 12; 12. Наказ від 02.12.2009 № 313; 13. Наказ про атестацію робочих місць від 27.10.2014 № 455; 14. Довідка ОК-5.
Відповідачем розглянуто заяву позивача та прийнято рішення від 24.11.2025 №914190194919 у якому зазначено, що позивач звернулася через вебпортал до Пенсійного фонду України із заявою від №1133 від 15.11.2025 — щодо перерахунку пенсії у зв`язку з переходом на пенсію за віком відповідно до ст.114 Закону України від 09.07.2023 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За результатом розгляду наданих документів та матеріалів електронної пенсійної справи встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області як опікун гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який отримує пенсію по втраті годувальника, та перебуває на повному державному утриманні в КЗ «Острозький психоневрологічний інтернат». Оскільки позивачка не є отримувачем пенсії. Вирішено відмовити ОСОБА_5 в проведені перерахунку пенсії відповідно до заяви від 15.11.2025 № 1133. Рекомендовано звернутися за призначенням пенсії.
Листом від 29.12.2025 №60835-56100/Р-02/8-0500/25 відповідач повідомив, що позивач як опікун ОСОБА_2 одержує пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Для вирішення питання щодо призначення позивачу пенсії за віком рекомендовано звернутись до будь-якого територіального управління Пенсійного фонду України. При собі необхідно мати повний пакет документів, який відповідає вимогам п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1.
До суду було додано заяву довільної форми де позивач просить призначити пенсію за віком за Списком №2. Зазначає, що подати заяву через вкладку порталу не вбачається з підстав незалежних від неї. Оскільки на порталі заблоковано функцію подати «заяви про призначення пенсії», активною є тільки одна вкладка «призначення пенсії по втраті годувальника», саме тому і подано через цю вкладку. 
В якості доказів даних обставин до суду надано скріншот вебпортал ПФУ, де вбачається, що вікно від назвою «Пенсія за віком» у темі «Оберіть вид пенсії» є неактивним для позивача.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначає Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058).
На час звернення позивача з заявою про призначення пенсії, тобто станом на 28.06.2025, Закон № 1058 діяв в редакції від 04.04.2025.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058 право на отримання пенсій […] із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку […] і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, […].
Умови призначення пенсії за віком визначені ст. 26 Закону № 1058.
Порядок звернення за призначенням пенсії визначає ст. 44 Закону № 1058.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 призначення […] пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням […] пенсії здійснюється шляхом подання в електронній або паперовій формі заяви та інших документів, необхідних для призначення […] пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Строки призначення пенсії визначені ст. 45 Закону № 1058.
Згідно з абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Ч. 5 ст. 45 Закону № 1058 визначено, що документи про призначення […] пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення […] або про відмову в призначенні […] пенсії.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1).
На час звернення позивача з заявою про призначення пенсії Порядок № 22-1 діяв в редакції від 10.03.2025.
При цьому, 30.03.2021 набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16.03.2021 за № 339/35961 (далі Постанова правління ПФУ № 25-1).
Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01.04.2021.
Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.
Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.
Відповідно до п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення, […] (Заява про призначення/перерахунок пенсії додаток 1); […] подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі орган, що призначає пенсію).
Заява про призначення, […] пенсії, […] може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, […].
У разі подання заяви засобами Порталу Дія та за умови реалізації технічної можливості щодо її формування та подання, формування заяви здійснюється засобами Порталу Дія відповідно до відомостей, зазначених в додатках до цього Порядку. Відомості, необхідні для формування заяви, можуть бути отримані шляхом електронної інформаційної взаємодії з інформаційно-комунікаційними системами та публічними реєстрами органів державної влади.[…]
Відповідно до п. 1.7 розділу І Порядку № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
П. 1.8 розділу І Порядку № 22-1 визначено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал або засобами Порталу Дія днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі або засобами Порталу Дія заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів). […]
У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.
Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених ч. 4 ст. 45 Закону № 1058. […]
Документи, необхідні для призначення пенсії, визначені розділом ІІ Порядку № 22-1.
Так, згідно з п. 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:
1) документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків […], надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків;
2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 […] (далі Положення № 10-1), а у разі необхідності за формою згідно з додатком 3 до Положення № 10-1 (далі індивідуальні відомості про застраховану особу). […];
3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01.07.2000 орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення № 10-1).
За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30.06.2000 (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5). […];
4) відомості про місце проживання особи; […].
Відповідно до п. 2.9 розділу ІІ Порядку № 22-1 під час подання заяв, передбачених п. 1.1 розділу І […] цього Порядку, особою пред`являється паспорт громадянина України […].
В заявах зазначається інформація про місце проживання, для підтвердження якої особа може надати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні. […]
Документи мають бути чинними (дійсними) на дату їх подання. […]
Згідно з п. 2.23 розділу ІІ Порядку № 22-1 при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.
Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.
До заяви, поданої в електронній формі через вебпортал або засобами Порталу Дія, додаються скановані копії оригіналів документів. На створені електронні копії заявник накладає електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. […]
П. 2.28 розділу ІІ Порядку № 22-1 установлено, що інформація, що міститься в державних електронних інформаційних ресурсах, отримується шляхом електронної інформаційної взаємодії або направлення запитів до власників (розпорядників) зазначених відомостей.
Електронна інформаційна взаємодія здійснюється засобами системи електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів.
Приймання, оформлення і розгляд документів регламентовані нормами розділу ІV Порядку № 22-1.
Відповідно до абз. 1 п. 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Згідно з п. 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: ідентифікує заявника […]; надає інформацію щодо умов та порядку призначення […] пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону № 1058, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до п. п. 17-19 Порядку № 637. […]; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). […]; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Відповідно до п. 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.
Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів. […]
П. 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 установлено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, […] пенсії […] із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. […].
Відповідно до п. 4.8 розділу ІV Порядку № 22-1 заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, […]. Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.
Документи, що надійшли у паперовій формі, обробляються, реєструються та зберігаються в органі, що призначає пенсію, […].
За правилами п. 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення, […] пенсії […] електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, […] для здійснення виплати пенсії. […]
Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття органом, що призначає пенсію, рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії, а у разі призначення пенсії за віком автоматично - не пізніше одного місяця з дня надходження повідомлення про обраний особою спосіб виплати пенсії.
Аналіз положень п. п. 1.1, 4.2, 4.3, 4.8, 4.10 Порядку № 22-1 зумовлює такі висновки:
- з заявою про призначення пенсії особа може звернутися до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду, через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб, (тобто сервісний центр) або подати відповідну заяву через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України або Портал Дія;
- при прийманні документів працівник сервісного центру територіального органу Пенсійного фонду, до якого звернувся заявник, вчиняє дії, передбачені п.4.2 Порядку № 22-1;
- після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів, електронну пенсійну справу.
При цьому зміст норм, що містяться в п. 4.2 та 4.10 Порядку № 22-1, свідчить, що сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території.
- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії;
- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду) за місцем фактичного проживання/перебування особи.
Висновки суду по суті позовних вимог.
Спірні правовідносини виникли у зв`язку протиправним, на думку позивача, рішенням відповідача, яким фактично не прийнято її заяву про призначення пенсії та не розглянуто її по суті.
Для вирішення публічно-правового спору, що виник між сторонами, суду належить перевірити додержання пенсійним органом вимог Закону України від 17.02.2022 № 2073-ІХ «Про адміністративну процедуру» (далі Закон № 2073), а оскаржувану бездіяльність на відповідність критеріям, наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС.
Закон № 2073 регулює відносини органів виконавчої влади, […], їх посадових осіб, […], з фізичними […] особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ шляхом прийняття та виконання адміністративних актів (ч. 1 ст. 1 цього Закону).
За визначенням, наведеним у ч. 1 ст. 2 Закону № 2073:
1) адміністративний орган виконавчої влади, […] їх посадова особа, […], який відповідно до закону уповноважений здійснювати функції публічної адміністрації;
2) адміністративна справа (далі справа) справа, що стосується публічно-правових відносин щодо забезпечення реалізації права, свободи чи законного інтересу особи та/або виконання нею визначених законом обов`язків, захисту її права, свободи чи законного інтересу, розгляд якої здійснюється адміністративним органом;
3) адміністративний акт рішення або юридично значуща дія індивідуального характеру, прийняте (вчинена) адміністративним органом для вирішення конкретної справи та спрямоване (спрямована) на набуття, зміну, припинення чи реалізацію прав та/або обов`язків окремої особи (осіб);
4) адміністративне провадження сукупність процедурних дій, що вчиняються адміністративним органом, і прийнятих процедурних рішень з розгляду та вирішення справи, що завершується прийняттям і, в необхідних випадках, виконанням адміністративного акта;
5) адміністративна процедура визначений законом порядок розгляду та вирішення справи; […].
У спірних правовідносинах відповідач є адміністративним органом.
Підстави для початку адміністративного провадження визначені ст. 36 Закону № 2073.
Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 36 Закону № 2073 адміністративне провадження відповідно до цього Закону розпочинається за заявою особи щодо забезпечення реалізації її права, свободи чи законного інтересу або виконання нею визначеного законом обов`язку, у тому числі щодо отримання адміністративної послуги.
Право на звернення до адміністративного органу закріплено у ст. 38 Закону № 2073, ч. 1 якої передбачено, що особа має право в порядку, встановленому цим Законом, подати до адміністративного органу заяву з вимогою прийняти адміністративний акт з метою забезпечення реалізації її права, свободи або законного інтересу, виконання нею визначеного законом обов`язку, якщо вважає, що розгляд і виконання такої вимоги належить до компетенції адміністративного органу.
Форма заяви визначена ст. 39 Закону № 2073.
Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону № 2073 заява подається в усній чи письмовій формі.
Письмова заява може бути подана в електронній або паперовій формі.
Згідно з ч. 5 ст. 39 Закону № 2073 заява, що подається в електронній формі, повинна відповідати вимогам Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».
Вимоги до змісту заяви наведені у ст. 40 Закону № 2073.
Ч. 1 ст. 40 Закону № 2073 установлено, що заява повинна містити: 1) найменування адміністративного органу, до якого вона подається; 2) відомості, достатні для встановлення особи заявника, його контактні дані (прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) або найменування особи, адреса місця проживання/перебування, місцезнаходження, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, інші контактні дані). […]; 3) зміст вимоги заявника; 4) дату складення заяви.
Законодавством можуть бути встановлені додаткові вимоги до змісту заяви.
Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону № 2073 заявник […] підписує заяву, подану в письмовій формі чи оформлену в письмовій формі, власноручно або з використанням електронного підпису, крім випадків, передбачених законодавством.
У визначених законодавством випадках заява в електронній формі може бути подана з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг без накладення електронного підпису, за умови автентифікації особи, яка подає заяву, відповідно до вимог законодавства у сфері електронної ідентифікації.
Порядок подання заяви регламентований нормами ст. 41 Закону № 2073.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону № 2073 заява подається до адміністративного органу, до компетенції якого належить вирішення порушеного в ній питання.
Згідно з ч. 2 ст. 41 Закону № 2073 заява в письмовій формі може бути подана до адміністративного органу шляхом особистого звернення, надіслана поштовим відправленням або подана в електронній формі, у тому числі з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг.
Ч. 3 ст. 41 Закону № 2073 установлено, що у випадках, передбачених законодавством, заява може бути подана до адміністративного органу через:
1) центр надання адміністративних послуг;
2) інший уповноважений відповідно до закону орган, посадову або службову особу.
Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 41 Закону № 2073 у випадках, передбачених законодавством, до заяви додаються відповідні документи та/або їх копії.
Згідно з ч. 7 ст. 41 Закону № 2073 під час формування заяви в електронній формі з використанням програмних засобів відповідного національного електронного інформаційного ресурсу заявнику повинна надаватися інформація про наявність помилок у заяві та достатність наведених у ній відомостей.
Ст. 42 Закону № 2073 врегульовані питання реєстрації заяв.
Так, згідно з ч. 1 ст. 42 Закону № 2073 заява реєструється адміністративним органом в день її надходження.
Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону № 2073, відмова в реєстрації заяви не допускається.
Згідно з ч. 3 ст. 41 Закону № 2073 адміністративний орган у день надходження заяви на вимогу заявника […] видає (надсилає) йому письмове підтвердження реєстрації його заяви із зазначенням дати та номера реєстрації, крім випадків, якщо справа вирішується в момент подання заяви. Реєстрація заяви, поданої в електронній формі, підтверджується автоматично надісланим електронним повідомленням.
Ст. 43 Закону № 2073 врегульовані питання залишення заяви без руху.
Ч. 1 ст. 43 Закону № 2073 передбачено, що у разі якщо заяву подано з порушенням встановлених законодавством вимог, посадова особа адміністративного органу, яка розглядає справу, приймає рішення про залишення заяви без руху. Адміністративний орган надсилає заявнику письмове повідомлення про залишення заяви без руху протягом трьох робочих днів з дня отримання заяви, а в разі особистого звернення із заявою негайно (за можливості) вручає під розписку таке повідомлення особі, яка подала заяву, безпосередньо в адміністративному органі.
У повідомленні про залишення заяви без руху зазначаються виявлені недоліки з посиланням на порушені вимоги законодавства, спосіб та строк усунення недоліків, а також способи, порядок та строки оскарження рішення про залишення заяви без руху.
Адміністративний орган встановлює строк, достатній для усунення заявником виявлених недоліків. За клопотанням заявника адміністративний орган може продовжити строк усунення виявлених недоліків.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону № 2073 необґрунтоване залишення заяви без руху не допускається.
Згідно з ч. 3 ст. 43 Закону № 2073 у разі усунення виявлених недоліків у строк, встановлений адміністративним органом, заява вважається поданою в день її первинного подання. При цьому строк розгляду справи продовжується на строк залишення заяви без руху.
Ч. 4 ст. 43 Закону № 2073 передбачено, що не допускається повторне залишення без руху заяви, в якій усунуто виявлені недоліки, зазначені в повідомленні про залишення заяви без руху.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 2073 у разі якщо вирішення порушених у заяві питань не належить до компетенції адміністративного органу, що її отримав, заява невідкладно, а за наявності обґрунтованих причин не пізніше п`яти робочих днів, надсилається за належністю до іншого адміністративного органу для розгляду по суті, про що в той самий день письмово повідомляється заявник. У такому разі днем подання заяви вважається день отримання заяви компетентним адміністративним органом.
Також необхідно відзначити, що за правилами, наведеними в п. 3 розділу ІХ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2073, до приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом вони застосовуються в частині, що не суперечить принципам цього Закону.
Відповідно до правової позиції Верховний Суд України, викладеної у постанові від 23.09.2024 у справі № 620/2027/23, недотримання встановленої форми заяви не є підставою для відмови у її розгляді, якщо її зміст дає змогу встановити волевиявлення особи та вона супроводжується необхідними документами.
Суд наголосив, що відмова органу пенсійного фонду розглянути таку заяву по суті є проявом надмірного формалізму та свідчить про протиправну бездіяльність, оскільки за результатами розгляду звернення має бути прийняте відповідне рішення — про призначення пенсії або про відмову з належним обґрунтуванням.
Відповідно до правової позиції Верховний Суд України, викладеної у постанові від 22.07.2024 у справі № 580/710/24, визначальним при вирішенні питань щодо призначення чи перерахунку пенсії є зміст звернення, а не його форма.
Суд наголосив, що навіть подання звернення у формі адвокатського запиту, за умови чіткого волевиявлення особи, є належним зверненням, а відмова у його розгляді з формальних підстав є проявом надмірного формалізму та протиправної бездіяльності органу.
Такий підхід суперечить принципам верховенства права, пропорційності та належного врядування, а також призводить до необґрунтованого обмеження права особи на соціальне забезпечення.
Аналогічні висновки наведені Верховним Судом в постанові від 28.10.2025 у справі № 340/686/25.
Наведені вище висновки Верховного Суду передусім стосувалися форми заяви про призначення (перерахунок) пенсії, проте при розгляді цієї справи суд вважає за можливе застосувати підходи, визначені Верховним Судом, і при вирішенні питання щодо правомірності рішення відповідача - пенсійного органу, яка полягає у нерозгляді по суті заяви призначення пенсії, надісланої позивачем 15.11.2025 через особистий кабінет на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України.
Як було встановлено судом, позивач просила призначити пенсію за віком за Списком №2. Оскільки на порталі заблоковано функцію подати «заяви про призначення пенсії», активною є тільки одна вкладка «призначення пенсії по втраті годувальника», саме тому нею було подано через цю вкладку. В якості доказів даних обставин до суду надано скріншот вебпортал ПФУ, де вбачається, що вікно від назвою «Пенсія за віком» у темі «Оберіть вид пенсії» є неактивним для позивача.
При цьому ні Закон № 2073, ні Закон № 1058, ні Порядок № 22-1 не містять заборони на звернення з заявою про призначення (перерахунок) пенсії шляхом її направлення такої заяви, зокрема, через вкладку «призначення пенсії по втраті годувальника», більш того, на порталі ПФУ, із нез`ясованих причин, позивачу фактично заблоковано функцію подати «заяви про призначення пенсії», що суперечить принципам Закону №1058 та Порядок №22-1.
Отже, до спірних правовідносин належить застосовувати норми Закону № 1058 та Порядку № 22-1 в частині, що не суперечить принципам Закону № 2073.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 2073 адміністративна процедура має проводитись з додержанням таких принципів: 1) верховенство права, у тому числі законності та юридичної визначеності; 2) рівність перед законом; 3) обґрунтованість; 4) безсторонність (неупередженість) адміністративного органу; 5) добросовісність і розсудливість; 6) пропорційність; 7) відкритість; 8) своєчасність і розумний строк; 9) ефективність; 10) презумпція правомірності дій та вимог особи; 11) офіційність; 12) гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні; 13) гарантування ефективних засобів правового захисту.
Сутність принципу добросовісності і розсудливості розкривають норми ст. 10 Закону № 2073, згідно з ч. 1 якого адміністративний орган зобов`язаний діяти добросовісно для досягнення мети, визначеної законом, а відповідно до ч. 2 адміністративний орган при здійсненні адміністративного провадження повинен діяти, керуючись здоровим глуздом, логікою та загальноприйнятими нормами моралі, з дотриманням вимог законодавства.
Суд встановив, що позивач звернулась до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за формою, наведеною в додатку 1 до Порядку № 22-1, долучивши до неї документи, передбачені п. 2-1 цього Порядку № 22-1.
Суд наголошує, що Порядок № 22-1 не має форми звернення до пенсійного органу з заявою про перерахунку пенсії у зв`язку з переходом на пенсію за віком відповідно до ст.114 Закону України від 09.07.2023 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» окремо.
Проаналізувавши вказану заяву, в тому числі з урахуванням її змісту і форми, а також подані разом з нею документи, суд дійшов висновку, що ця заява вочевидь давала можливість пенсійному органу однозначно встановити намір заявника реалізувати його право на призначення пенсії за віком, розглянути її по суті та за наслідками її розгляду прийняти відповідне рішення (про призначення пенсії або про відмову у її призначенні) з додержанням вимог Законів № 1058 і № 2073 та Порядку № 22-1.
Однак відповідачем цього зроблено не було, натомість відповідачем розглянуто заяву як перерахунок пенсії у зв`язку з переходом на інший вид пенсії та фактично надало заявнику письмову відповідь з роз`ясненням порядку звернення за призначенням пенсії.
Жодного фактичного рішення за наслідками розгляду заяви позивача саме про призначення пенсії/відмови у призначенні пенсії за віком відповідачем не прийнято.
Доводячи правомірність своєї поведінки у спірних правовідносинах, відповідач вказує лише на одну причину, яка, за його висновком, унеможливлювала розгляд заяви позивача по суті, а саме те, що заява подана за невідповідною формою, тобто не у спосіб, що передбачений Порядком № 22-1.
При цьому ні у відповіді позивачу, ні у відзиві на позовну заяву відповідач не наводить будь-яких зрозумілих і логічних доводів, які б зумовлювали висновок про те, що заява про призначення пенсії за формою, наведеною в додатку 1 до Порядку № 22-1, до якої додані документи, визначені цим Порядком, не може бути розглянута по суті.
На переконання суду, така поведінка пенсійного органу є проявом надмірного формалізму, порушує такий принцип адміністративної процедури як добросовісність і розсудливість, суперечить принципам «належного врядування» та «правомірних очікувань» і призводить до порушення конституційного права позивача на соціальний захист (пенсійне забезпечення).
Виходячи з того, що доступ до соціальних прав, зокрема, права на призначення пенсії, є важливим аспектом забезпечення гідного життя громадян, суд вважає за необхідне відзначити, що спосіб звернення за призначенням пенсії передусім має бути доступним, простим, зрозумілим і зручним для людини (заявника), а не для пенсійного органу, позаяк саме права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є її головним обов`язком.
З огляду на встановлені фактичні обставини та правове регулювання спірних правовідносин, діючи на підставі ч. 2 ст. 9 КАС, суд дійшов висновку, що бездіяльність відповідача, яка полягає у нерозгляді по суті заяви позивача від 15.11.2025 про призначення пенсії, яка надійшла до відповідача, підлягає визнанню протиправною та скасування Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у перерахунку пенсії від 24.11.2025 №914190194919, як необґрунтоване.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС за встановлених фактичних обставин належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є покладання на ГУ ПФУ в Донецькій області обов`язку розглянути по суті заяву від 15.11.2025 про призначення пенсії, та прийняти за результатами її розгляду по суті відповідне рішення.
Щодо вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсію, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.7 ст. 1 ЗАП, дискреційне повноваження - повноваження, надане адміністративному органу законом, обирати один із можливих варіантів рішення відповідно до закону та мети, з якою таке повноваження надано.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може і ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.
Тобто дискреційні повноваження - це законодавча встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу і верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
При таких обставинах по цій справі суд не може перебирати повноваження Пенсійного фонду саме щодо призначення виплати пенсії позивачу.
Разом з тим, п.4 ч.1 ст.5 КАС України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.
Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти (вчинити) певні дії, і це прямо вбачається з п.4 ч.1 ст.5 та п.4 ч.2 ст.245 КАС України.
Згідно з ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.
Враховуючи той факт, що суд не може підміняти пенсійний орган, належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача з урахуванням висновків суду викладених у даному рішенні.
У ч.1 ст.6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
У ч.1 та 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, положень проаналізованого законодавства, наявних у матеріалах справи доказів та встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Щодо позовних вимог про виплату призначеної пенсії, то в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки є передчасними, оскільки призначення пенсії на виконання зазначеного рішення суду відповідачем ще не здійснено.
Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Суд надав оцінку основним доводам і запереченням сторін. Решта доводів і заперечень сторін не спростовують висновків суду по суті позовних вимог.
Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується квитанцією, позивач за подання адміністративного позову сплатив 1064,96 грн. судового збору.
Суд повертає позивачу судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у розмірі 1064,96 грн.
Керуючись ст.2, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
Задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, код ЄДРПОУ 13486010), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, Рівненський р-н, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Борисенка Олександра, буд. 7, код ЄДРПОУ 21084076) про визнання неправомірними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яка полягає у нерозгляді по суті заяви ОСОБА_1 від 15.11.2025 №1133 про призначення пенсії за віком, та неприйнятті рішення за наслідками її розгляду по суті.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24.11.2025 №914190194919 про відмову ОСОБА_1 призначенні пенсії за її заявою від 15.11.2025
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області розглянути по суті заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, яка надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області і зареєстрована від 15.11.2025 за вхідним №1133, та прийняти за результатами її розгляду по суті відповідне рішення про призначення/відмову у призначенні пенсії за віком.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1064,96 грн.
Повне судове рішення складено 30.03.2026.
Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя І.В. Шинкарьова