Справа № 727/3302/26 
Провадження № 2/727/1610/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді: Гавалешка П.С.,
при секретарі судового засідання: Бринзилі Б.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:
До суду надійшов вищезазначений позов в обґрунтування якого зазначено, що позивач – ОСОБА_1 та відповідач – ОСОБА_2 01 червня 2007 року зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом НОМЕР_1 про шлюб, виданим 01 червня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис про шлюб зроблений 01 червня 2007 року в Книзі реєстрації шлюбів за № 713.
Сторони мають двох дітей: повнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; малолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що її подружнє життя з відповідачем фактично припинилося 26 січня 2026 року.
Причиною припинення шлюбних відносин Позивачка зазначає: несумісність характерів та діаметрально різні погляди на життя, різні цілі, плани та задачі, з огляду на що, відновлення шлюбних стосунків та подальше сумісне життя з відповідачем, на її переконання, неможливе.
За час роздільного проживання з чоловіком Позивачка впевнилася, що не прагне відновлення сімейних стосунків з Відповідачем, продовження перебування сторін в зареєстрованому шлюбі, на думку позивачки, шкодить їх інтересам, оскільки шлюб вже тривалий час носить виключно формальний характер. Плани на подальше спільне життя у сторін відсутні.
Позивач зазначає, що не бажає більше перебувати з відповідачем у шлюбі і впевнена в тому, що її волевиявлення щодо розірвання шлюбу є стійким, виваженим та не зміниться.
Зі свого боку, відповідач, ОСОБА_2 , за весь час окремого проживання подружжя, своїми словами та діями жодного разу не демонстрував намірів щодо збереження шлюбу та налагодження відносин у ньому.
Отже, почуттів взаємної любові, взаємної підтримки та поваги між сторонами вже немає досить тривалий час. На думку позивачки, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. 
Враховуючи вищенаведене, позивач наполягає на розірванні шлюбу та просить суд не надавати строк для примирення, оскільки примирення є неможливим, недоречним і суперечить інтересам кожного із подружжя. 
Відтак, між сторонами склалися відносини, що унеможливлюють примирення та відновлення стосунків у шлюбі, оскільки сторони мають різні погляди на життя, різні вподобання, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні відносини. Сторони у справі мають кожен свій бюджет, не ведуть спільного господарства, не витрачають спільно кошти та не мають спільних зобов`язань, збереження шлюбу стало неможливим та суперечить інтересам подружжя.
На підставі вищевикладеного просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 01 червня 2007 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис про шлюб зроблений 01 червня 2007 року в Книзі реєстрації шлюбів за № 713.
Позивач у судове засідання не з`явилася, однак її представник спрямувала до суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував щодо розірвання шлюбу.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалося.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.
Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 01 червня 2007 року зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом НОМЕР_1 про шлюб, виданим 01 червня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис про шлюб зроблений 01 червня 2007 року в Книзі реєстрації шлюбів за № 713.
Сторони мають двох дітей: повнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 02.11.2021 року; малолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 02.11.2021 року.
Відповідно до ст.110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. 
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.
Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб підлягає розірванню.
Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.
Судом не встановлено обставин відповідно до норм чинного законодавства, які б унеможливлювали розірвання шлюбу. 
Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
За таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 206, 258, 259,263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб, зареєстрований 01 червня 2007 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис про шлюб зроблений 01 червня 2007 року в Книзі реєстрації шлюбів за № 713. 
Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Копію рішення суду протягом двох днів надіслати учасникам справи, які не були присутні в судовому засідання до відома та після набрання законної сили копію рішення суду надіслати до Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.С. Гавалешко