Справа №676/5643/25
Номер провадження 2/676/668/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року 
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючої судді – Пилипенко І.О.,
за участю секретаря судового засідання – Райтаровського В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту 

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.11.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит №76974622, за умовами якого кредитодавець надав відповідачу кредит у розмірі 9500 грн строком на 30 днів з 18.11.2023 року по 17.12.2023 року зі сплатою процентів у розмірі 2,5%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. Договір підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. На виконання умов договору кредиту №76974622 від 18.11.2023 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 9500 грн шляхом перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 . Відповідач зобов`язання за договором позики не виконав, а тому заборгованість за основаною сумою боргу складає 9500 грн. 26.06.2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу №26/06/25 за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором про надання коштів у кредит №76974622 від 18.11.2023 року. Відповідно до реєстру прав вимог №27/06/25 від 27.06.2025 року до договору факторингу ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9500 грн.
Просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором кредиту №76974622 від 17.12.2023 року в розмірі 9500 грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн.
12.09.2025 року, 28.11.2025 року від відповідача ОСОБА_1 , через електронний суд надійшли письмові пояснення по суті справи, згідно яких у позовній заяві позивач стверджує, що кредитодавець на виконання умов кредитного договору №76974622 від 18.11.2023 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові коти в розмірі 9 500, 00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес». Однак, Електрона платіжна інструкція не підтверджує виконання кредитором своїх зобов`язань відповідно до Договору позики №76974622 від 18.11.2023 року, оскільки вищезазначена платіжна інструкція містить інформацію про переказ коштів на електронний платіжний засіб № НОМЕР_2 , який є відмінним від зазначеного в Договорі позики №76974622 від 18.11.2023 року № НОМЕР_1 ; також не містить інформації, з якої можна було б зробити висновок, що даний переказ був здійснений на виконання умов Договору позики №76974622 від 18.11.2023 року. Довідка від 10.07.2025 року ТОВ «ФК Фінекспрес», також не підтверджує виконання Кредитодавцем (ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») умов договору позики №76974622 від 18.11.2023 року, оскільки містить інформацію про переказ коштів на електронний платіжний засіб № НОМЕР_2 – відмінний від зазначеного в Договорі позики №76974622 від 18.11.2023 року (Додаток 8 до Позовної заяви) НОМЕР_1 , та не містить іншої інформації, з якої можна було б зробити висновок, що даний переказ був здійснений на виконання умов Договору позики №76974622 від 18.11.2023 року. Картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТКБ «ПриватБанк» дійсно належить ОСОБА_1 . У період з 18.11.2023 року по 21.11.2023 року операції по картковому рахунку № НОМЕР_1 – відсутні. Вважає, що позивачем не доведено факту виконання умов Договору кредиту №76974622 від 18.11.2023 року.
Окрім того надана АТ «Універсал Банк» інформація підтверджує лише факт зарахування коштів на рахунок відповідача 18.11.2023 року у сумі 9 500,00 грн. Водночас: у банківській виписці відсутні будь-які відомості про особу платника (ПІБ або найменування юридичної особи); не зазначено, що відправником коштів є ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» або ТОВ «ФІНЕКСПРЕС»; відсутні реквізити, які б дозволяли ідентифікувати зв`язок даного платежу з договором кредиту №76974622 від 18.11.2023 року. З метою з`ясування особи відправника відповідач додатково звернувся до АТ «Універсал Банк» та отримав уточнену банківську виписку (Додаток 1), відповідно до якої за зазначеною операцією ПІБ/назва відправника не вказані. Враховуючи викладене, позивачем не доведено, що зазначене зарахування коштів є виконанням зобов`язань кредитодавця саме за договором кредиту №76974622 від 18.11.2023 року.
Просить суд відмовити в задоволенні позову.
17.09.2025 року від представника ТОВ «Фінпром Маркет» через електронний суд подано відповідь на відзив, згідно з яким в матеріалах справи містяться наступні документи, які підтверджують перерахування коштів на картковий рахунок відповідача: електронна платіжна інструкція № ed4e6c2e-0dc7-45d2-a60a-2a8b63f4fd3d від 18.11.2023 року видана ТОВ «ФІНЕКСПРЕС»; довідка № КД-000036535/ТНПП від 10.07.2025 р. видана платіжною системою/ТОВ «ФІНЕКСПРЕС», що підтверджує перерахування коштів за платіжною інструкцією/квитанцією № ed4e6c2e-0dc7-45d2-a60a-2a8b63f4fd3d від 18.11.2023 року; лист №10/07/25–31 від 10.07.2025 р. виданий Позикодавцем/ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», що підтверджує видачу/перерахування на банківську карту Відповідача/Клієнта онлайн-позики на підставі платіжної інструкції № ed4e6c2e-0dc7-45d2 a60a-2a8b63f4fd3d від 18.11.2023 року. Таким чином, в матеріалах цивільної справи містяться докази перерахування коштів відповідачу, а посилання відповідача стосовно відсутності доказів зарахування коштів на картковий рахунок відповідача є безпідставні, оскільки саме боржник має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, і він мав можливість представити суду виписку зі свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладених договорів. Під час укладення кредитного договору № 76974622 від 18.11.2023 року ідентифікація Відповідача була здійснена шляхом отримання даних через систему BankID НБУ, а саме через «monobank» АТ «Універсал Банк» (код ЄДРПОУ 21133352) 18.11.2023 року о 17:28:06. У договорі № 76974622 від 18.11.2023 року відповідачем було зазначено картковий рахунок, який ним було внесено до інформаційно-комунікаційної системи Позикодавця (особистого кабінету) 24.12.2021 року о 14:50:37 — картковий рахунок № НОМЕР_1 . У подальшому, 18.11.2023 року о 17:44:18, зазначений картковий рахунок було видалено, після чого додано два нових: 18.11.2023 року о 17:39:59 — картковий рахунок № НОМЕР_2 , який у системі позначений як «картка за замовчуванням»; 18.11.2023 року о 17:52:52 — картковий рахунок № НОМЕР_3 . Надалі Позикодавцем, на виконання умов договору № 76974622 від 18.11.2023 року, на картковий рахунок № НОМЕР_2 було перераховано грошові кошти у розмірі 9500,00 грн.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2025 року вказана цивільна справа надійшла в провадження судді Вдовичинського А.В.
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 серпня 2025 року по справі відкрито спрощене позовне провадження.
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 03 березня 2026 року заявлений відвід відповідачем ОСОБА_1 задоволено та справу передано на розгляд іншому судді.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2026 року вказана цивільна справа надійшла в провадження судді Пилипенко І.О. 
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 09 березня 2026 року справу прийнято до розгляду та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи здійснювати за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи його відсутність, позовні вимоги не визнав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин, суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Судом на підставі наданих матеріалів, встановлено, наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 18.11.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №76074622, за умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми позики.
Відповідно до п.п. 2.1-2.3 сума позики 9500 грн., строк позики 30 днів, момент зарахування оплати позики та процентів: зарахування коштів на банківський рахунок позикодавця. Процентна ставка 2,5 % фіксована. Дата надання позики 18.11.2023 року, дата повернення позики – 17.12.2023 року, знижена процентна ставка у розмірі 2,5%, орієнтована загальна вартість позики 16625 грн.
У пункті 28 (реквізити сторін) договору позики №76074622 від 18.11.2023 року зазначені особисті анкетні дані відповідача ОСОБА_1 , зокрема РНОКПП НОМЕР_4 , паспортні дані: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , номер платіжного засобу НОМЕР_1 , а також, що договір підписано ОСОБА_2 з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором «q7dwr54HNA».
Договір позики №76074622 від 18.11.2023 року підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора «q7dwr54HNA», що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу, що підтверджується довідкою про ідентифікацію, виданою ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».
Відповідно до довідки ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 10.07.2025 року ОСОБА_3 18.11.2023 року на картку № НОМЕР_6 було перераховано 9500 грн.
Згідно копії платіжної інструкції №ed4e6c2e-0dc7-45d2-a60a-2a8b63f4fd3d від 18.11.2023 року на платіжну картку №НОМЕР_6 була здійснена транзакція в сумі 9500 грн. 
26 червня 2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (фактор) та ТОВ «Фінпром Маркет» (клієнт) уклали договір факторингу №26/06/25, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №76074622 від 18.11.2025 року, укладеного з відповідачем.
Згідно із реєстром прав вимог №27/06/25 ТОВ «Фінпром Маркет» набуло прав вимоги до боржника ОСОБА_1 на суму 9500 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредиту №76074622 від 18.11.2023 року заборгованість за основною сумою боргу становить 9500 грн. 
Відповідно до інформації наданої АТ КБ «Приватбанк» від 23.09.2025 року, витребуваної за ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 12.09.2025 року на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_7 . За період з 18.11.2023 року по 21.11.2023 року рух коштів відсутній. 
Згідно інформації АТ «Універсал Банк» від 29.10.2025 року, 05.12.2025 року витребуваної за ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 23.10.2025 року на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано платіжну карту № НОМЕР_8 . Також, повідомлено, що карта № НОМЕР_8 була емітована банком до рахунку НОМЕР_9 , яка була перевипущена на карту НОМЕР_10 . Згідно інформації про рух коштів по картці№ НОМЕР_8 , яка в подальшому була превипущена № НОМЕР_10 (рахунок НОМЕР_9 ) 18.11.2023 року було зараховано 9500 грн. (операція PAY_TRMC_2).
Разом з цим, відповідно до інформації наданої відповідачем ОСОБА_1 від АТ «Універсал Банк» щодо ідентифікації відправника грошових коштів на карту НОМЕР_10 (рахунок НОМЕР_9 ) 18.11.2023 року в сумі 9500 грн., то ПІБ/назву відправника за операцією PAY_TRMC_2 від 18.11.2023 року не вказано. 
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.
Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 536 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За статтями 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва ; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом частини першої статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
У пункті 3 частини 2 статті 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України.) Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).
Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору №76974622 від 18.11.2023 року надало позику ОСОБА_1 у сумі 9500 грн., із встановленим строком користування 30 днів з 18.11.2023 року по 17.12.2023 року.
Згідно з п.1 договору позики №76974622 від 18.11.2023 року ТОВ 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики.
У пункті 28 (реквізити сторін) договору позики №76074622 від 18.11.2023 року відповідачем ОСОБА_1 зазначено номер рахунку НОМЕР_1 для використання виключно в рамках вказаного кредитного договоруна який слід зарахувати кредитні кошти в сумі 9500 грн.
Договір позики №76074622 від 18.11.2023 року підписано електронним підписом позичальника ОСОБА_1 , який відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора «q7dwr54HNA».
Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Із інформації витребуваної у АТ КБ «Приватбанк» від 23.09.2025 року, за ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 12.09.2025 року слідує, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_7 . За період з 18.11.2023 року по 21.11.2023 року рух коштів відсутній. 
З цього слідує, що відповідач не отримував кредитні кошти на вказану карту НОМЕР_1 , яка зазначена у договорі позики №76974622 від 18.11.2023 року; і позивачем не долучено до матеріалів справи доказів перерахування кредитних коштів на рахунок, зазначений у пункті 28 договору позики.
Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526, 527, 530 ЦК України, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, що узгоджується з позицією викладеною в Постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року по справі №161/16891/15-ц.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
В той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку).
Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 р. № 6-16цс15.
Згідно інформації АТ «Універсал Банк» від 29.10.2025 року, 05.12.2025 року витребуваної за ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 23.10.2025 року на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано платіжну карту № НОМЕР_8 , яка була перевипущена на карту НОМЕР_10 . Згідно інформації про рух коштів по картці № НОМЕР_8 , 18.11.2023 року було зараховано 9500 грн. (операція PAY_TRMC_2). Відповідно до інформації наданої відповідачем ОСОБА_1 від АТ «Універсал Банк» щодо ідентифікації відправника грошових коштів на карту НОМЕР_10 (рахунок НОМЕР_9 ) 18.11.2023 року, то ПІБ/назву відправника за операцією PAY_TRMC_2 від 18.11.2023 року не вказано. 
З огляду на викладене, вказана інформація про рух коштів по картці № НОМЕР_8  не містить жодних відомостей, які б дозволяли ідентифікувати зазначені надходження як переказ саме на виконання кредитного договору №76074622 чи на підставі «платіжного доручення №ed4e6c2e-0dc7-45d2-a60a-2a8b63f4fd3d від 18.11.2023 року», тобто відсутні реквізити платника, рахунку, коду, призначення платежу, посилання на транзакцію тощо.
Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні й допустимі докази фактичного зарахування відповідачу ОСОБА_1 кредитних коштів за договором №76074622, оскільки надані позивачем документи не підтверджують перерахування грошових коштів саме на виконання спірного договору, а також не містять даних, які б дозволяли однозначно ідентифікувати, що відповідні надходження надійшли як кредитні, у зв`язку з чим обставина надання кредиту є недоведеною.
Отже, надані позивачем платіжне доручення ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» та розрахунок заборгованості за кредитним договором не є належними доказами розміру кредитної заборгованості, який позивач просить стягнути, оскільки останнім не доведено отримання кредитних коштів, а також розмір і складові дійсної заборгованості за вказаним кредитним договором.
З огляду на викладене, всупереч вимогам ст.ст.12, 81 ЦПК України позивачем не надано доказів на підтвердження того, що позичальнику було перераховано кошти за кредитним договором №76074622 від 18.11.2023 року.
При цьому, суд вбачає за необхідне зазначити, що відповідно до норм чинного законодавства необхідною умовою для констатації наявності заборгованості є не лише факт укладення відповідного договору, а й належне підтвердження факту перерахування (надання) кредитних коштів позичальнику, відповідно до умов укладеного договору. Без встановлення зазначеної обставини неможливо дійти висновку про виконання кредитором свого основного обов`язку з надання позичальнику кредитних коштів. Отже, саме факт надання кредитних коштів є істотною умовою виникнення відповідних правовідносин та підставою для виникнення у позичальника обов`язку щодо їх повернення.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 9500 грн. за кредитним договором від 18.11.2023 року №76974622, а тому в задоволенні позову слід відмовити з підстав не доведеності позовних вимог.
Враховуючи викладене відповідно до ст.144 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1-13, 76- 83, 141, 144, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-281, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 626, 628, 638-640, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 11 Закону України «Про електронну комерцію», суд 

вирішив:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту – відмовити.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони по справі:
позивач -  товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», ЄДРПОУ 43311346, адреса: 8200, м. Ірпінь, вул. 8205, м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33;
відповідач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . 

Суддя       І.О. Пилипенко