ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.01.2026  	Справа №607/9158/23 Провадження №1-кп/607/884/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши кримінальне провадження №12023211040000255, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, українця, громадянина України, освіта вища, працюючого на посаді водія в ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше несудженого,
про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - 
встановив:
Водій ОСОБА_4 24 січня 2023 року в 19 год. 30 хв. керував технічно - справним автомобілем «Toyota Avensis» р.н. НОМЕР_1 , яким їхав правою смугою для руху по пр.С.Бандери у м.Тернополі в напрямку перехрестя «Збаразьке кільце» з швидкістю 40 км/год. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який позначено дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, із змінами та доповненнями (далі - ПДР), та дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР, що навпроти буд. №4a по пр.Злуки, ОСОБА_7 не був достатньо уважний, не стежив належно за дорожньою обстановкою і не відреагував на її зміну, порушивши вимоги пунктів 1.5., 2.3. (б) ПРД, які зобов?язували його своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, не загрожувати життю чи здоров?ю громадян, не завдавати матеріальних збитків. 
Маючи об?єктивну можливість побачити, що попереду, ліворуч від нього, у попутному напрямку перед нерегульованим пішохідним переходом зменшив швидкість і зупинився невстановлений автомобіль, порушуючи вимогу п.18.4. ПДР водій ОСОБА_4 вчасно не зменшив швидкість руху автомобіля «Toyota Avensis» р.н. НОМЕР_1 , не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, щоб переконатися, що на ньому немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, а продовжив рух. Внаслідок порушення п.18.4 ПДР водій ОСОБА_4 не забезпечив безпеку дорожнього руху та створив умови в яких, виїхавши на нерегульований пішохідний перехід допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка переходила проїзну частину дороги зліва - направо відносно напрямку руху автомобіля «Toyota Avensis» р.н. НОМЕР_2 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої травми правого колінного суглоба у виді переломів виростків стегнової кістки та малогомілкових кісток, внутрішньо суглобового перелому проксимального метаепіфіза великогомілкової кістки, з пошкодженням зв?язкового апарату, травми правої кисті у виді авульсивного перелому нігтьової фаланги 5-го пальця, травми голови у виді черепно - мозкової травми із струсом головного мозку, які супроводжувалися тривалим (більш як 21 день) розладом здоров?я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень - п.п. 2.2.1 (а, в), 2.2.2 «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» - МОЗ України, Київ, 1995. Порушення водієм ОСОБА_8 вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху перебуває у прямому причинному зв?язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілій ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
На запитання головуючого судді, передбачені ст.348 КПК України, обвинувачений ОСОБА_4 надав відповіді: суть обвинувачення зрозуміла, вину визнає, бажає надавати показання. Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди не визнає. На стадії завершення розгляду кримінального провадження ОСОБА_4 повідомив, що визнає позов ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди на суму 30 000 грн.
Також, обвинувачений ОСОБА_4 надав показання: 24 січня 2023 року приблизно в 19 год. 30 хв. він керував автомобілем марки «Toyota Avensis», яким їхав з центру м.Тернополя, у правій смузі руху, в сторону масиву «Східний». Вуличне освітлення не працювало. Попереду в тому ж напрямку по сусідній смузі руху їхав інший автомобіль, який наближався до пішохідного переходу. Через наявність іншого автомобіля він не побачив потерпілу ОСОБА_6 , яка переходила дорогу по пішохідному переході та здійснив наїзд на неї. Після цього він зателефонував в поліцію і викликав швидку медичну допомогу. Його батько частково відшкодував потерпілій завдані збитки на суму 5000 грн. Також, він допомагав потерпілій з купівлею медичних препаратів. Вину визнає, у вчиненому щиро розкаюється. Просить не позбавляти його права керувати транспортними засобами, тому що він працює на посаді водія в ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
В суді потерпіла ОСОБА_6 повідомила: на стаціонарному лікуванні перебувала з 24 січня 2023 року по 31 січня 2023 року. Після цього було амбулаторне лікування. До квітня 2023 року постійно перебувала у лежачому стані. Це не було враховано експертом при проведенні первинної судово-медичної експертизи. Вона отримала інвалідність, основною причиною якої є травма колінного суглоба і проблеми зору. Після ДТП у неї суттєво погіршився зір, вона відчуває дискомфорт через постійні болі в коліні, змушена регулярно приймати заспокійливе та знеболююче. На даний час вона продовжує проходити лікування, але її стан не покращується.
Допитана в суді експертка ОСОБА_9 , в порядку передбаченому ст.356 КПК України, надала роз`яснення: експертиза була проведена на підставі постанови начальника відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області. На дослідження були надані документи, а саме: медична карта №461/155 стаціонарного хворого КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 »; копія протоколу магнітно-резонансної томографії правого колінного суглоба від 10 лютого 2023 року на ім`я ОСОБА_6 ; три диски. На вирішення експертизи було поставлено запитання, про які вказано у висновку. В ході проведення експертизи вона досліджувала усі надані на експертизу документи. За результатами проведеної експертизи вона надала вичерпні відповіді на поставлені запитання. Висновки мають чітко визначений конкретний характер станом на дату проведення експертизи. 
Допитана в суді експертка ОСОБА_10 , в порядку передбаченому ст.356 КПК України, надала роз`яснення: висновок судово-медичної експертизи складено за результатами вивчення медичних документів та попередніх висновків експертів, в тому числі висновку експерта №108 від 20 березня 2023 року. При складанні висновку було враховано, що ОСОБА_6 при дорожньо-транспортній пригоді (наїзд на пішохода) 24 січня 2023 року була заподіяна закрита травма правого колінного суглоба (перелом медіального виростка стегнової кістки, розривний перелом латерального плато великогомілкової кістки, перелом проксимального епіфіза малогомілкової кістки з пошкодженням зв?язкового апарату), закритий перелом нігтьової фаланги 5-го пальця правої кисті; струс головного мозку, садна голови. У п.2 висновку зазначено, що у причинно-наслідковому зв`язку із подією, що мала місце 24 січня 2023 року , перебуває ушкодження ділянки правого колінного суглоба ОСОБА_6 . При визначенні рівня втрати загальної працездатності бралися до уваги відомості, зазначені у актах та висновках МСЕК. Рівень втрати працездатності визначався у відповідності до ст.147 Таблиці відсотків втрати працездатності внаслідок різних травм. За результатами аналізу наданих на експертизу документів було встановлено, що обмеження рухів у колінному суглобі є помірно вираженою контрактурою і становить 20 % стійкої втрати загальної працездатності. Черепно -мозкова травма та струс головного мозку не є видом травм, на підставі яких визначається рівень втрати працездатності. Рівень втрати працездатності визначається за результатом аналізу травми, яка є найтяжчою.
Крім цього, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доводиться доказами зібраними під час досудового розслідування - матеріалами кримінального провадження, а саме:
- протоколом огляду місця події (дорожньо-транспортної) пригоди від 24 січня 2023 року з додатками; таблицею ілюстрацій до протоколу та план-схемою від 21 січня 2023 року (проспект С.Бандери м.Тернопіль), відповідно до якого оглядом встановлено, що ДТП мала місце на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг просп.С.Бандери – вул.Самчука м.Тернопіль. Головною дорогою даного перехрестя відповідно до встановлених знаків пріоритету є проспект С.Бандери. На вказаному перехресті наявні світлофори, які на момент огляду вимкнені. На усіх краях перехрестя наявні нерегульовані пішохідні переходи, позначені дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 ПДР, а також дорожньою розміткою 1.14 ПДР. Ширина дорожньої розмітки 1.14.1 ПДР, якою позначено пішохідний перехід із сторони перехрестя Збаразьке кільце має ширину 4.0 м. Проїзна частина дороги пряма, асфальто-бетонне покриття мокре, незабруднене, без вибоїн чи інших механічних пошкоджень. Проїзна частина дороги призначена для руху транспортних засобів у двох напрямках та має дві смуги руху у кожному напрямку. Зустрічні потоки транспортних засобів розділяє дорожня розмітка 1.3 ПДР, шириною 0,4м. Краї проїзної частини дороги з обох сторін обмежені кам`яними бордюрами, за якими тротуари. Крім того, тротуари відділені від проїзної частини дороги металевими огородженнями. На проїзною частиною дороги та безпосередньо наж пішохідним переходом встановлено дорожнє освітлення, яке на момент огляду ввімкнене і забезпечує видимість в кожному напрямку понад 100 м. В ході огляду місця події виявлено наступну слідові інформацію: 1. Автомобіль Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_2 , який знаходиться на смугах руху до перехрестя Збаразьке кільце, передньою частиною направлений до перехрестя Збаразьке кільце. Відстань від центру осі переднього правого колеса до правого краю проїзної частини дороги становить 3,0 м., відстань від центру осі заднього правого колеса до правого краю проїзної частини дороги становить 2.9 м, до БЛ 4,2 м. На автомобілі наявні механічні пошкодження у вигляді вм`ятини у лівій частині капоту двигуна та пошкодження лобового скла у лівій частині;
- протоколом огляду предметів від 09 лютого 2023 року, відповідно до якого об`єктом огляду є медична карта №461/155 стаціонарного хворого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 комунальне некомерційне підприємство ІНФОРМАЦІЯ_3 » (далі - КНП « ІНФОРМАЦІЯ_5 »). Вказана медична картка стаціонарного хворого виготовлена у формі книжки відповідно до форми первинної облікової документації №003/0, затвердженої Наказом МОЗ України. У медичній карті наявний запис про те, що ОСОБА_6 госпіталізована 24.01.2023 року у зв?язку із ДТП. В медичній карті наявні багато записів лікарів різних галузей медицини, які здійснювали огляд хворого, листки лікарських призначень та інших обстежень. Відповідно до виписного епікризу встановлено повний діагноз хворого, а також зазначена дата виписки ОСОБА_6 з лікувального закладу - 31.01.2023 р.;
- висновком експерта ІНФОРМАЦІЯ_6 №108 від 20 березня 2023 року, відповідно до якого за даними медичної карти № 461/155 стаціонарного хворого, у ОСОБА_6 за період стаціонарного лікування 24-31.01.2023 в КНП " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", на підставі даних об?єктивного клінічного обстеження, результатів апаратно-інструментальних досліджень було встановлено: закриту травму правого колінного суглоба у виді переломів виростів стегнової кістки та малогомілкової кісток, внутрішньосуглобового перелому проксимального метапіфіза (верхнього кінця) великогомілкової кістки, з пошкодженням зв?язкового апарату; травму правої кисті у виді авульсивного (відривного) перелому нігтьової фаланги 5-го пальця; травма голови у виді черепно-мозкової травми із струсом головного мозку та зовнішніми ушкодженнями - "осадненням" тім?яної ділянки волосистої частини голови і носа. Крім цього у ОСОБА_6 лікарями описано "осаднення" пальців рук. ОСОБА_6 30.01.2023 було проведено хірургічне втручання - закрита репозиція (співставлення) перелому 5-го пальця правої кисті із фіксацією елементами МОС. Виявлені у ОСОБА_6 ушкодження, зважаючи на їх характер, відсутність ознак консолідації (зрощення) переломів, утворились від дії тупих предметів незадовго до її госпіталізації у лікувальний заклад, не виключено у вказаний в постанові термін. Виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження у своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більш як 21 день) розладом здоров?я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості - п.2.2.1 (а, в), 2.2.2 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (МОЗ України, Київ, 1995). Відмічені у медичній карті у ОСОБА_6 діагнози "Забій шийного відділу хребта. Закрита травма грудної клітки. Забій правої половини грудної клітки. Забій правого кульового суглоба.", піддати судово-медичній експертній оцінці не видається можливим із-за відсутності описання в наданій медичній карті морфологічних проявів тілесних ушкоджень. Це узгоджується із змістом п.4.6. цих "Правил". Утворення виявлених у ОСОБА_6 ушкоджень за наведених у постанові обставин дорожньо-транспортної пригоди, не виключається;
- висновком експерта ІНФОРМАЦІЯ_7 №СЕ-19/120-23/1081-ІТ від 07 березня 2023 року, відповідно до якого: 1.На момент експертного дослідження система рульового керування наданого на дослідження транспортного засобу перебуває в працездатному стані. Невідповідностей вимогам п. 31.4.2 (Рульове керування) Правил дорожнього руху України не виявлено. 2. На момент експертного дослідження робоча гальмівна система наданого на дослідження транспортного засобу перебуває в працездатному стані. Невідповідностей вимогам п. 31.4.1 (Гальмові системи) Правил дорожнього руху України не виявлено. 3. На момент експертного дослідження фари головного світла наданого на дослідження транспортного засобу перебувають в стані часткової відмови та не відповідають вимогам п.31.4.3 а), в) (Зовнішні світлові прилади) Правил дорожнього руху України. 4,5. На момент експертного дослідження несправностей (невідповідностей) системи рульового керування та робочої гальмівної системи наданого на дослідження транспортного засобу не виявлено, а тому питання про час виникнення несправностей, вплив на керування транспортним засобом, можливість виявлення водієм та перебування в причинному зв?язку з настанням ДТП, щодо вказаних систем - позбавлені технічного змісту і по цій причині не вирішувались. На момент експертного дослідження виявлено невідповідність (несправність) фар головного світла вимогам п. 31.4.3 а), в) (Зовнішні світло прилади) Правил дорожнього руху України, яка полягає у тому, що ліва фара головного світла не вмикається у режимі роботи ближнього світла фар головного світла, внаслідок пошкодження спіралі розжарювання джерел ближнього світла (лампи) фари. Для встановлення характеру несправності, причини й часу руйнування деталі (спіралі розжарювання джерела ближнього світла лівої фари головного світла) та визначення причинно-наслідкового зв?язку між пошкодженням і виникненням аварійної ситуації, потрібно провести інженерно-технічну експертизу деталей транспортних засобів;
- висновком експерта ІНФОРМАЦІЯ_7 №СЕ-19/120-23/1094-ІТ від 07 березня 2023 року, відповідно до якого: 1) первинний контакт при наїзді на пішохода відбувся передньою лівою частиною автомобіля TOYOTA AVENSIS на відстані наближено 0,07-0,42 м від повздовжньої його осі; 2) враховуючи зафіксовану слідову інформацію на місці пригоди, наїзд автомобіля TOYOTA AVENSIS на пішохода, відносно елементів проїзної частини дороги, відбувся на транспортному потоці у напрямку до «Збаразького кільця», в місці, яке передує зафіксованому у протоколі огляду місця події (дорожньо-транспортної пригоди) від 24.01.2023 року та на план-схемі додатку до протоколу огляду місця ДТП від 24.01.2023 року кінцевому розташуванню місця контакту на передній лівій частині автомобіля з пішоходом, якщо переміщатись в напрямку руху цього автомобіля під час наїзду, за умови, що даний транспортний засіб після наїзду одразу ж сповільнювався до повної зупинки та не переміщався. Встановити на якій смузі руху, а тим більше в абсолютних величинах розташоване місце наїзду транспортного засобу на пішохода експертним шляхом не надається можливим у зв?язку з відсутністю уточнюючої слідової інформації зафіксованої під час огляду місця пригоди;
- висновком експерта ІНФОРМАЦІЯ_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ) за результатами проведення судової авто технічної експертизи у кримінальному провадженні №12021211040001571, №262/23/22 від 24 березня 2023 року, відповідно до якого: 1) у даній дорожній обстановці, при заданих слідством вихідних даних, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху водій автомобіля Toyota Avensis р.н. НОМЕР_2 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 2.3(6), 12.4, 18.4 ПДР, зміст яких викладений у п. 1 дослідницької частини цього Висновку; 2) для відповіді на дане питання, при заданих слідством вихідних даних, спеціальних пізнань у галузі судової автотехніки не потрібно, оскільки можливість уникнення наїзду у водія ОСОБА_11 на пішохода ОСОБА_6 полягала у належному виконанні (дотриманні) вимог п. 18.4 ПДР, для чого у останнього не було перешкод технічного характеру; 3) у даній дорожній обстановці, при заданих слідством вихідних даних, в діях водія ОСОБА_4 вбачалися невідповідності вимогам п.п. 2.3(б), 18.4 ПДР, зміст яких наведений у п. 1 цього Висновку. Вказані невідповідності дій водія автомобіля «Toyota Avensis» р.н. НОМЕР_2 перебувають у причинному зв?язку з настанням ДТП - наїзду на пішохода; 4) у даній дорожній обстановці, при заданих вихідних даних, причиною настання досліджуваної пригоди, з технічної точки зору, треба вважати невідповідність дій водія ОСОБА_12 вимогам п.п. 2.3(б), 18.4 ПДР.
Сторона захисту не заперечувала докази сторони обвинувачення. 
В порядку передбаченому ч.3 ст.358 КПК України сторона захисту не заявила клопотань про те, що будь-який доказ викликає сумнів щодо достовірності та про його виключення і вирішення справи на підставі інших доказів або призначення відповідної експертизи цього документа.
Суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України отримані у законний спосіб, тобто в порядку передбаченому КПК України і прямо підтверджують існування обставин, які підлягають доказуванню та мають значення для цього кримінального провадження. Всі матеріали кримінального провадження стороною обвинувачення були відкриті стороні захисту.
Оцінивши докази у сукупності суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 винуватий у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, тобто порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його молодий вік і стан здоров`я, негативне ставлення до вчиненого та наслідків і те, що він раніше не суджений, обставини, які пом`якшують покарання це визнання вини, сприяння встановленню істини, щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання в обвинувальному акті не зазначено. 
В контексті ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Суд вважає, що з метою виправлення ОСОБА_4 і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання передбачене ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами на певний строк. 
Адвокат ОСОБА_13 заявив цивільний позов в інтересах потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, в якому просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_10 » на користь ОСОБА_6 майнову шкоду: 17693,81 грн. витрат на лікування; 80 400 грн. внаслідок стійкої втрати працездатності; моральну шкоду в сумі 4904,69 грн.; Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 795 095,31 грн. та судові витрати в сумі 20 000 грн. У позові зазначено, що на момент ДТП автомобіль марки «Toyota Avensis», номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_14 застрахований у ТДВ « ІНФОРМАЦІЯ_11 ». Внаслідок ДТП потерпілій ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження, у зв`язку з чим вона понесла витрати на лікування, що підтверджуються чеками. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_14 на момент ДТП була застрахована, тому, просить стягнути з страховика на користь ОСОБА_6 майнову шкоду: 17693,81 грн. витрат на лікування; 80 400 грн. внаслідок стійкої втрати працездатності, а також моральну шкоду в сумі 4904,69 грн. 
Щодо стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди у позові зазначено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_6 завдано моральну шкоду на суму 800 000 грн., яка полягає в отриманні тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, настанні інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААГ №7194114. Під час досудового розслідування та судового розгляду ОСОБА_4 не навідував потерпілу ОСОБА_6 , не просив у неї вибачення, шкоди не відшкодував. Згідно з індивідуальною програмою реабілітації інваліда ОСОБА_6 протипоказана фізична праця. Потерпілій необхідно постійно займатися лікувальним масажем, лікувальною фізкультурою та носити ортопедичне взуття. Наведене призводить до постійних моральних страждань, оскільки ОСОБА_6 обмежена у можливості повноцінно пересуватися та самостійно заробляти грошові кошти, вона живе з постійним відчуттям болі та в постійному страху. Після ДТП у потерпілої відбулося погіршення здоров`я, вона вимушена постійно відвідувати лікарів, проходити куси лікування, вона зверталася до невропатолога зі скаргами на запаморочення, нудоту, які посилювалися при їзді у легковому автомобілі. Потерпілу ОСОБА_6 переслідує страх поїздки в автомобілі, вона боїться ходити по вулицях де проїжджає транспорт та переходити проїжджу частину дороги навіть на пішохідних переходах. 
ТзДВ « ІНФОРМАЦІЯ_10 » надано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що відповідач визнає цивільний позов в частині відшкодування шкоди пов`язаної зі стійкою втратою працездатності на суму 80 400 грн. Цивільний позов в частині відшкодування витрат на лікування визнає частково на суму 3888,40 грн., посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні рецепти лікаря відповідного закладу охорони здоров`я з призначенням конкретних препаратів, відсутні медичні документи, які підтверджують тривалість курсу лікування, дозування ліків та необхідність придбання ліків за власний рахунок. Крім того, частина з поданих цивільним позивачем доказів неналежної якості, що унеможливлює ідентифікувати назву та вартість придбаних ліків. Цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди визнає частково на суму 4 212,42 грн., що становить 5 відсотків від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю (80 400 + 3888,40 = 88502,82 грн.). Звертає увагу, що цивільним позивачем ОСОБА_6 не подано заяву про страхове відшкодування в порядку, передбаченому ЗУ «Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів».
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 вересня 2024 року призначено судову-медичну експертизу. Відповідно до висновку експерта Державної спеціалізованої установи « ІНФОРМАЦІЯ_6 » №12 від 13 травня 2025 року, згідно з даними медичної карти №461/155 стаціонарного хворого КНП " ІНФОРМАЦІЯ_3 " та висновком експерта №108 від 20.03.2023, гр-ці ОСОБА_6 при дорожньо-транспортній пригоді (наїзд на пішохода) 24 січня 2023 року була заподіяна закрита травма правого колінного суглоба (перелом медіального виростка стегнової кістки, розривний перелом латерального плато великогомілкової кістки, перелом проксимального епіфіза малогомілкової кістки з пошкодженням зв?язкового апарату), закритий перелом нігтьової фаланги 5-го пальця правої кисті; струс головного мозку, садна голови та правої кисті. Закрита травма правого колінного суглоба та перелом нігтьової фаланги 5-го пальця правої кисті, відповідно до п.п. 2.2.1 а/, в/, 2.2.2 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (МОЗ України, Київ, 1995), належать (кожне окремо) до тілесних ушкоджень середньої тяжкості як такі, що викликають за звичайним перебігом травматичного процесу тривалий розлад здоров?я строком понад три тижні (більш як 21 день). Тимчасова непрацездатність та її тривалість засвідчується лікарняним листком (листком тимчасової непрацездатності). Розміри стійкої втрати (пониження) загальної працездатності внаслідок травми та визначення ступеня тяжкості за кінцевим наслідком ушкоджень у ОСОБА_6 наведені у п. 3.4.5 цих підсумків. ОСОБА_6 , згідно з рішенням обласної МСЕК № 1 (Акт № 299/1 огляду медико-соціальною експертизою від 29.11.2023), за сукупністю діагностованих у неї післятравматичних та хвороботворних змін, а саме: "консолідований (зрощений) перелом (24.01.2023) медіального виростка правої стегнової кістки, консолідований перелом правої малогомілкової кістки, консолідований уламковий внутрішньосуглобовий перелом проксимального епіметафізу правої великогомілкової кістки, післятравматичний правобічний гонартроз (дегенеративні зміни колінного суглоба) І ст., розгинальна контрактура. ПДС ПІ-І ст. Гіпертонічна хвороба ІІ ст.2 ст. КВР (кардіоваскулярний ризик) високий, СН І. Висока ускладнена міопія із астигматизмом, помутніння склистого тіла обох очей. Міопічний хоріоретиніт (запалення задньої стінки очного яблука з залученням сітківки) лівого ока" та інш., встановлена третя група інвалідності за загальним захворюванням на строк до 01.11.2024. 14.02.2025 за рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (Витяг № 263/25/300/B) "в зв?язку з помірним порушенням критеріїв життєдіяльності, а саме: до пересування та трудової діяльності", ОСОБА_6 продовжено третю групу інвалідності до 01.11.2026. Із діагнозів, наведених в Акті № 299/1 огляду МСЕК, у причинно-наслідковому зв?язку із дорожньо-транспортною подією 24.01.2023 перебувають лише післятравматичні зміни в ділянці правого колінного суглоба (кісток та хрящів, що утворюють цей суглоб) Інші патологічні зміни є наслідком хвороботворних процесів і не пов?язані з травмою при ДТП: Зокрема, патологія органу зору у ОСОБА_6 відмічена з раннього дитинства. 3. 4. 5. Згідно з Актом №299/1 обласної МСЕК №1 від 29.11.2023, при огляді ОСОБА_6 медико-соціальною експертизою у неї встановлено обмеження рухів правому колінному суглобі - розгинання 170°, згинання 100°, нестабільності в колінному суглобі не відмічено. Таке обмеження рухів у колінному суглобі, відповідно до ст. 147 а) Таблиці відсотків втрати працездатності внаслідок різних травм, передбачених умовам особистого страхування, яка міститься в інструкції Міністерства фінансів за №2 від 08.01.1986 року "Про порядок організації та проведення лікарсько-страхової експертизи», є помірно вираженою контрактурою і становить 20% (двадцять) стійкої втрати загальної працездатності. Оскільки у ОСОБА_6 після отримання травми працездатність утрачена менше як на одну третину (від 10 до 33,3%), то таке ушкодження належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за критерієм "значна стійка втрата працездатності менш я на одну третину" - п.п. 2.2.1 г/, 2.2.3 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (МОЗ України, Київ, 1995).
Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 р. зробила висновки, відповідно до яких у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.
Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 на момент ДТП була застрахована в порядку визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у Товаристві з додатковою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_10 », що підтверджується копією інформації щодо перевірки чинності полісу внутрішнього страхування (поліс №212190081), а також визнається сторонами.  За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України). 
Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно з п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Визначений Законом порядок звернення потерпілого до страховика із заявою про здійснення страхового відшкодування є не досудовим порядком врегулювання спору, визначеним як обов`язковий в розумінні ст.124 Конституції України, а позасудовою процедурою здійснення страхового відшкодування, яка загалом не виключає право особи безпосередньо звернутися до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування. Обов`язок відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою, у тому числі, коли йдеться про вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК України, обумовлений не порушенням певного договірного зобов`язання, а фактом спричинення шкоди майну, здоров`ю та життю людини. Застосування положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у кримінальному судочинстві не повинно суперечити його засадам і обмежувати права потерпілого. Наведене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 19 червня 2019 року (справа №465/4621/16-к) і зводиться до того, що для задоволення в межах кримінального провадження цивільного позову потерпілого до страховика про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, попереднє звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не є обов`язковим.
Внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди здоров`ю потерпілої ОСОБА_6 було завдано шкоди, внаслідок чого вона проходила курс лікування. Так, відповідно до копії виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №461, виданого КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 31 січня 2023 року, ОСОБА_6 перебувала на стаціонарному лікуванні з 24 січня 2023 року по 31 січня 2023 року та їй надано наступне лікувальні та трудові рекомендації: нагляд сімейного лікаря, ФГ ОГК у 2023 році, операційне лікування перелому правої великогомілкової кістки. У виписці із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №4057, виданого КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 16 серпня 2023 року, ОСОБА_6 перебувала на стаціонарному лікуванні з 02 серпня 2023 року по 16 серпня 2023 року з діагнозом, консолідований перелом медіального виростка правої стегнової кістки, консолідований перелом латерального плато правої великогомілкової кістки, консолідований перелом проксимального мета епіфізу правої малогомілкової кістки. За наслідками лікування їй надано лікувальні та трудові рекомендації: нагляд сімейного лікаря з 16 серпня 2023 року, ЛФК правого колінного суглобу, активні вправи на закачування м`язів правої нижньої кінцівки, Остеоцитрат МАКС, ФГ ОГК в 2024 році. Відповідно до медичної картки амбулаторного хворого №269785 КП « ІНФОРМАЦІЯ_12 » ТМР, 04 квітня 2023 року ОСОБА_6 зверталася до лікаря ортопеда із скаргами на біль в ділянці правого колінного суглобу, головний біль при ходьбі. Крім того, 20 квітня 2023 року потерпіла зверталася із скаргами до лікаря терапевта та їй було діагностовано гіпертонічну хворобу ІІ ступеню та призначено лікування. Також 16 травня 2023 року потерпіла через травми отримані в ДТП зверталася із до лікаря невропатолога зі скаргами на головний біль, виражену метеозалежність, біль у грудній клітці і попереку справа, утруднену ходу, постійний біль в лівому суглобі, 16 травня 2023 року потерпіла зверталася із скаргами до психотерапевта та їй встановлено діагноз: розлад адаптації зумовлений стресом (потрапляння в аварію). Відповідно до копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №719414, виданої обласною ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_6 16 жовтня 2023 року встановлено 3 групу інвалідності загального захворювання. 
Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_14 від 06 червня 2024 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_13 про надання доручення вчинити слідчі дії, доручено СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області провести слідчі дії, надавши йому дозвіл на тимчасовий доступ до оригіналів документів медико-експертної справи ОСОБА_6 . 
На виконання цієї ухвали 14 серпня 2024 року до суду поступили копії медико-ескпертної справи ОСОБА_6 , серед яких акт огляду медико-експертною комісією обласної МСЕК №299/1 від 29 листопада 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_15 встановлено ІІІ групу інвалідності загального захворювання, основний діагноз – М17 консолідований перелом (24.01.2023) медіального виростка правої стегнової кістки, консолідований перелом правої малогомілкової кістки, консолідований уламковий внутрішньосуглобовий перелом проксимального епіметафізу правої великогомілкової кістки, післятравматичний правобічний гонартроз (дегенеративні зміни колінного суглоба) І ст., розгинальна контрактура. ПДС ПІ-І ст. У індивідуальній програмі реабілітації ІНФОРМАЦІЯ_15 щодо ОСОБА_6 зазначено клініко-функціональний діагноз та код М17/Н52.
В процесі лікування потерпіла ОСОБА_6 понесла вимушені матеріальні витрати на: медичну допомогу, проведення діагностики стану здоров`я, курс лікування, придбання лікарських препаратів, що підтверджується наданими копіями товарних/фіскальних чеків, квитанцій, зокрема: №00001729600001 від 14 червня 2023 року на суму 450 грн., №96704 від 30 січня 2023 року на суму 218,69 грн., №3389 від 26 січня 2023 року на суму 150,80 грн., №3757 від 29 січня 2023 року на суму 59,70 грн., №3454 від 26 січня 2023 року на суму 244,95 грн., №3463 від 26 січня 2023 року на суму 144,50 грн., №3457 від 26 січня 2023 року на суму 31,50 грн., №3252 від 24 січня 2023 року на суму 200,60 грн., №3756 від 29 січня 2023 року на суму 58,40 грн., №0002755 від 16 лютого 2023 року на суму 500 грн., №38248354 на суму 500 грн., товарного чека від 24 січня 2023 року на суму 830 грн., фіскального чеку від 10 лютого 2023 року (ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_16 » МРТ колінного суглобу) на суму 1900 грн., фіскального чеку від 10 лютого 2023 року (ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_16 ») на суму 150 грн., чеків №460 від 26 січня 2023 року на суму 40 грн., №408 від 26 січня 2023 року на суму 20 грн., №428 від 25 січня 2023 року на суму 20 грн., №3723 від 29 січня 2023 року на суму 20 грн., №3645 від 28 січня 2023 року на суму 20 грн., фіскального чеку від 27 квітня 2023 року (ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_17 ) на суму 500 грн., фіскального чеку від 29 березня 2023 року на суму 208 грн., фіскального чеку від 06 березня 2023 року (ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_17 ) на суму 500 грн., фіскального чеку від 23 лютого 2023 року (ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_17 ) на суму 500 грн., фіскального чеку від 24 травня 2023 року на суму 220 грн., фіскального чеку від 15 березня 2023 року (ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_17 ) на суму 500 грн., фіскального чеку №953578369 на суму 500 грн., фіскального чеку від 14 квітня 2023 року на суму 500 грн. Також суд бере до уваги квитанцію №ХРР8-5А47-ССН5-6ХТХ від 22 травня 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_6 оплатила вартість таблеток ІНФОРМАЦІЯ_18 в сумі 5612,71 грн., які відносяться до харчових добавок для підтримання здоров`я суглобів. Загальна сума витрат згідно вищевказаних товарних чеків та квитанцій становить 14603,80 грн. При цьому слід зазначити, що копія товарного чеку №3438 є нечитабельною та з її змісту неможливо визначити оплачену суму. Вищевказані витрати понесені потерпілою в період лікування та відповідно до медичних призначень, тобто вони направлені на відновлення стану здоров`я, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень після ДТП. У зв`язку з наведеним, суд вважає, що цивільний позов в цій частині на суму 14603,80 грн. підлягає до задоволення. Суд критично оцінює квитанцію АТ « ІНФОРМАЦІЯ_19 » №0.0.2839955189.1 від 31 січня 2023 року, оскільки платником згідно вищевказаної квитанції є ОСОБА_16 , призначення платежу вказано «благодійний внесок». Отже, вона не може бути доказом понесення витрат.
Оскільки, відповідач визнав цивільний позов в частині стягнення майнової шкоди внаслідок стійкої втрати працездатності, з Товариства з додатковою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_10 » в користь ОСОБА_6 треба стягнути 80400 грн.
Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується моральна шкода в розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду , заподіяну здоров`ю фізичної особи .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди крім матеріальної шкоди, потерпілій завдано моральну шкоду, яка полягає у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя. Враховуюче те, що загальна сума страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілої ОСОБА_6 становить 95003.80 грн. (80400+14603,80=95003.80), отже моральна шкода, яка підлягає стягненню з Товариства з додатковою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_10 » в користь потерпілої становить 4750,19 грн. 
Щодо цивільного позову ОСОБА_6 до відповідача ОСОБА_4 в частині стягнення моральної шкоди в сумі 795095,31 грн. суд враховує надані сторонами докази і наведені доводи. Зокрема, від захисника ОСОБА_5 до суду надійшов відзив на позов, в якому адвокат просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовити. Обгурнтовуючи свої заперечення посилається на те, що не відповідають дійсності твердження позивача про те, що ОСОБА_4 не просив вибачення у ОСОБА_6 , не навідував її в лікарні та не відшкодував шкоду, оскільки обвинуваченим та його батьком вживались заходи щодо відшкодування заподіяних збитків на суму 5000 грн. Крім того, із індивідуальної програми реабілітації інваліда №1214 від 06 грудня 2023 року не вбачається прямого зв`язку із травмами, отриманими внаслідок ДТП. В позовній заяві не наведені докази тяжкості вимушених змін у життєвих та виробничих стосунках потерпілої, ступеню зниження її престижу, ділової репутації, часу та зусиль необхідних для відновлення попереднього стану. 
Відповідно до вимог ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування, враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
При визначенні розміру моральної шкоди, судом враховуються роз`яснення, викладені у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4, згідно з якими розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тривалість і характер страждань, істотність вимушених змін у житті потерпілого і виробничих стосунках та інш., із врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості. 
Суд враховує, що цивільний позивач внаслідок ДТП змушена була докладати додаткових зусиль для організації свого життя у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, внаслідок чого зазнала душевних страждань, моральних переживань, порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, змушена була відшукувати кошти на лікування та реабілітацію. Потерпілій внаслідок ДТП необхідно постійно займатися лікувальним масажем, лікувальною фізкультурою та носити ортопедичне взуття, вона вимушена постійно відвідувати лікарів, проходити куси лікування. Враховуючи нематеріальність моральних страждань, відсутність чітких критеріїв майнового виразу душевного болю, суд вважає, що потерпілій завдана моральна шкода. Визначаючи суму грошового відшкодування моральної шкоди, суд керується принципами розумності, справедливості та співмірності, тому вважає достатнім в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути на користь цивільного позивача ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 50 000 грн., з них 4750 грн. 19 коп. з Товариства з додатковою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_10 » і 45249 грн. 81 коп. з ОСОБА_4 .
Суд критично оцінює доводи позивача стосовно того, що моральні страждання полягають також у порушенні зору, оскільки відповідно до висновку експерта Державної спеціалізованої установи « ІНФОРМАЦІЯ_6 » №12 від 13 травня 2025 року, із діагнозів, наведених в Акті № 299/1 огляду МСЕК, у причинно-наслідковому зв?язку із дорожньо-транспортною подією 24.01.2023 перебувають лише післятравматичні зміни в ділянці правого колінного суглоба (кісток та хрящів, що утворюють цей суглоб). Інші патологічні зміни є наслідком хвороботворних процесів і не пов?язані з травмою при ДТП: Зокрема, патологія органу зору у ОСОБА_6 відмічена з раннього дитинства.
Крім того, у відповідності до ст.120 КПК України суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 витрати на правничу допомогу в сумі 20 000 грн., які підтверджені, зокрема квитанцією до прибуткового касового ордера №25 від 08 жовтня 2025 року.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Сторона захисту не заявила заперечень щодо розміру витрат на залучення експерта і підстав для їх стягнення. Отже, з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути в користь держави Україна витрати на залучення експертів, які зазначено в обвинувальному акті та підтверджені довідками про вартість експертиз. 
В порядку визначеному ст.100 КПК України речові докази: медико-експерту справу ОСОБА_6 , 1984 р.н. (5250), слід повернути ІНФОРМАЦІЯ_20 ; автомобіль марки Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_2 необхідно повернути власнику ОСОБА_4 ; медичну картку №461/155 КНП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » стаціонарного хворого ОСОБА_6 , повернути Комунальному некомерційному підприємству « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
В порядку передбаченому ч.4 ст.174 КПК України арешт накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 січня 2023 року (ЄУН – 607/1492/23) на автомобіль марки Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_2 , бежевого кольору, 2004 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_4 , необхідно скасувати.
Керуючись статями 8, 59, 62, 63, 129 Конституції України, статтями 349, 369-371, 373-376, 392-395, 532, 535 КПК України, статями Розділами Х, ХІ, ст.286 КК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Цивільний позов ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Товариства з додатковою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_10 » ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про відшкодування майнової та моральної шкоди задовільнити частково.
Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_10 » на користь ОСОБА_6 майнову шкоду в сумі 14603 грн. (чотирнадцять тисяч шістсот три) гривні 80 (вісімдесят) копійок, пов`язану з лікуванням потерпілого; 80 400 (вісімдесят тисяч чотириста) гривень, пов`язану із стійкою втратою працездатності.
Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_10 » на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 4750 (чотири сімсот п`ятдесят) гривень 19 (дев`ятнадцять) копійок.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди задовільнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 45249 (сорок п`ять тисяч двісті сорок дев`ять) гривень 81 копійку.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 судові витрати в сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави Україна 5498 (п`ять тисяч чотириста дев`яносто вісім) гривень 66 (шістдесят шість) копійок витрат на залучення експертів.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 січня 2023 року (ЄУН – 607/1492/23) на автомобіль марки Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_2 , бежевого кольору, 2004 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_4 .
Речові докази: 
- медико-експерту справу ОСОБА_6 , 1984 р.н. (5250) - повернути ІНФОРМАЦІЯ_20 ; 
- автомобіль марки Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_2 – повернути ОСОБА_4 ;
- медичну картку №461/155 КНП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » стаціонарного хворого ОСОБА_6 – повернути Комунальному некомерційному підприємству « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». 
Копію вироку вручити сторонам.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції, особами визначеними у ст.393 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із суду апеляційної інстанції або Верховного суду України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя	ОСОБА_1