Справа № 643/3254/26
Провадження № 3/643/1017/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23.03.2026 м. Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ

Обставини адміністративного правопорушення, визнані судом доведеними

11.02.2026 року о 10-40 год. водій ОСОБА_1 (далі - Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності), керуючи автомобілем «Renault Daster», державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м. Харків, пр. Героїв Харкова, буд. 45, на перехресті нерівнозначних доріг «проспект Героїв Харкова – майдан Небесної сотні», рухаючись по другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 (далі – Потерпілий), який рухався по головній дорозі, та допустив з ним зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення

Дії Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд кваліфікує за ст. 124 КУпАП як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. 

Позиція учасників справи 

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні 23.03.2026 вину у вчиненні вказаного вище правопорушення не визнав. Надав пояснення, згідно з якими 11.02.2026 року о 10-40 год. він керував автомобілем «Renault Daster», державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухався по майдану Героїв Небесної Сотні. Він під`їхав до перехрестя з проспектом Героїв Харкова, який є головною дорогою, та дочекався, поки автомобілі на головній дорозі повністю зупинили рух. Після цього, переконавшись у безпеці подальшого руху, він почав перетинати головну дорогу, а саме проспект Героїв Харкова, постійно контролюючи при цьому дорожню обстановку та відсутність руху автомобілів на головній дорозі, яку він перетинав. В цей час він відчув удар в передню частину його автомобіля, який спричинив автомобіль Потерпілого. ДТП сталось внаслідок порушення Правил дорожнього руху (далі – ПДР) з боку Потерпілого, який виїхав на трамвайну колію зустрічної смуги руху, перевищив дозволену швидкість руху, не здійснив заходів гальмування перед пішохідним переходом, який розташований біля місця зіткнення. 
Захисник Круглих К.О. в судовому засідання підтримала позицію Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зазначила на невинуватості Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вказала, що ДТП сталась внаслідок порушення вимог ПДР з боку Потерпілого, який виїхав на трамвайну колію зустрічної смуги руху, перевищив дозволену швидкість руху, не здійснив заходів гальмування перед пішохідним переходом, який розташований біля місця зіткнення. 
Потерпілий в судове засідання не з`явився, викликався до суду належним чином. 

Застосовне законодавство

Відповідно до ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належать забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Відповідно до п. 16.11 ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»). 

Позиція суду 

Незважаючи на невизнання Особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєї вини, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами: 
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 588681 від 11.02.2026, згідно з яким Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вчинив правопорушення за вказаних вище обставин; 
- даними схеми місця ДТП від 11.02.2026, на якій зафіксовано розташування транспортних засобів та їх пошкодження;
- даними письмових пояснень Потерпілого, згідно з якими він їхав по головній дорозі, а водій автомобіля «Renault Daster», державний номерний знак НОМЕР_1 їхав по другорядній смузі та не надав дорогу його автомобілю, у результаті чого відбулося зіткнення.
Крім того, вина Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджується його поясненнями, згідно з якими він підтвердив, що ДТП відбулась, коли він, рухаючись по другорядній дорозі, перетинав головну дорогу, по якій рухався автомобіль під керуванням Потерпілого. 
Доводи Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відносно того, що ДТП сталось внаслідок необрання Потерпілим безпечної швидкості руху, виїзд на трамвайну колію зустрічного руху та невжиття заходів щодо зменшення швидкості руху перед пішохідним переходом, суд розцінює як тактику захисту, спрямовану на уникнення відповідальності за вчинене правопорушення. 
Так, доказів того, що автомобіль під керуванням Потерпілого рухався із перевищенням дозволеної в м. Харкові швидкості руху, суду не надано. Усні пояснення Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо перевищення автомобілем Потерпілого дозволеної швидкості руху, суд не може визнати належними та допустимими доказами на підтвердження вказаної обставини. Інших доказів суду не надано. Ураховуючи наведене, у суду відсутні підстави для висновку, що причиною виникнення ДТП є виключно дії Потерпілого, а саме перевищення автомобілем під керуванням Потерпілого дозволеної швидкості руху. 
Оцінюючи доводи Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника відносно того, що автомобіль Потерпілого рухався по трамвайній колії зустрічної смуги руху, суд керується таким. 
Насамперед суд звертає увагу, що вказані обставини не підтверджуються даними схеми місця ДТП, які підписана обома водіями без зауважень. 
Оцінюючи фотографії, надані Особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд констатує, що згідно з фотографіями переднє колесо автомобіля Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розташоване перед лівою трамвайною колією попутного напрямку. Передній бампер автомобіля Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розташований між трамвайними коліями попутного та зустрічного напрямку, ближче до трамвайної колії попутного напрямку. Пошкоджені елементи бамперу автомобіля знаходяться на землі між трамвайними коліями попутного та зустрічного напрямку, ближче до трамвайної колії попутного напрямку. 
Таким чином, місце зіткнення автомобілів, виходячи з фотографій, знаходиться не на трамвайній колії зустрічного напрямку, а ближче до трамвайної колії попутного напрямку.
Крім того, згідно з письмовими поясненнями Потерпілого, він став уходити від зіткнення, тобто здійснив маневр зміни напрямку руху безпосередньо перед зіткненням. 
Ураховуючи наведене, у суду відсутні підстави для висновку, що причиною виникнення ДТП є виключно дії Потерпілого, а саме порушення ним п. 11.9. ПДР, який забороняє виїзд автомобіля на трамвайну колію зустрічного напрямку. 
Доводи Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника відносно того, що автомобіль під керуванням Потерпілого не здійснив зниження швидкості руху перед пішохідним переходом, суд відхиляє, оскільки суду не надано доказів наявності на пішохідному переході пішоходів, а також доказів порушення Потерпілим відповідних вимог ПДР. 
Підсумовуючи викладене, суд на підставі досліджених доказів позбавлений можливості дійти категоричного висновку, що виникнення ДТП обумовлене виключно винними діями Потерпілого та виключно дії останнього перебувають у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. 
При цьому суд враховує, що згідно з поясненнями Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його автомобіль під час зіткнення контактував із заднім бампером автомобіля Потерпілого, який рухався зліва-направо відносно руху автомобіля Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Таким чином, на момент зіткнення автомобіль Потерпілого майже перетнув умовну траєкторію руху автомобіля Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і останній переднім бампером здійснив зіткнення з заднім бампером автомобіля Потерпілого. 
Вказаний механізм виникнення ДТП, на переконання суду, підтверджує, що дії Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та який не надав перевагу в русі автомобілю Потерпілого, який рухався по головній дорозі, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. 
Доводи Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відносно того, що автомобіль Потерпілого несподівано з`явився на його траєкторії руху, суд відхиляє, оскільки з пояснень Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вбачається, що автомобіль Потерпілого встиг майже перетнути траєкторію руху його автомобіля, перш ніж відбулось зіткнення. 
За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеними поза розумним сумнівом вину Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного вище правопорушення та факт порушення ним вимог п. 16.11 ПДР. 
Суд також зауважує, що можливі порушення ПДР Потерпілим, які за доводами Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, мали місце, не звільняють останнього від обов`язку виконати вимоги п. 16.11 ПДР та дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до перехрещення проїзних частин по головній дорозі. 

Накладення стягнення

Оскільки Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, притягається до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у суду, виходячи з положень ч. 2 ст. 33 КУпАП, відсутні підстави враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Харківського апеляційного суду від 07.11.2023, винесеної у справі № 645/2694/23. 
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. 
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 665 грн. 60 коп., які підлягають стягненню з правопорушника.
Керуючись ст. 33-35, 40-1, 124, 251-252, 279, 283-285 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн. (отримувач: ГУК у Харківській області 21081300, код отримувача 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, р/р UA168999980313020149000020001, призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху»).
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665 грн. 60 коп. (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення»).
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова – особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287  Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 

Суддя Д.А. Крівцов