Справа № 703/2462/26 
2-о/703/116/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді  Ігнатенко Т.В.

секретар судових засідань  Яковенко І.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаського району Черкаської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Смілянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, 
встановив:

22 квітня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з вищевказаною заявою, в якій просить суд встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Горлівка Донецької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Горлівка Донецької області Україна.
Заяву обґрунтовує тим, що вона є рідною донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Горлівка Донецької області. ІНФОРМАЦІЯ_2 її мати померла у м. Горлівка Донецької області від набряку головного мозку, відкритої черепно-мозкової травми, перелому кісток черепу, крововиливу під оболонку мозку. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану заявник позбавлена можливості, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для державної реєстрації смерті померлої особи, проведеної державним органом України, в зв`язку з чим звернулася до суду з вказаною заявою. 
Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, у заяві просила розгляд справи провести без її участі. 
Представник заінтересованої особи – Смілянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просить розгляд справи провести без її участі, проти задоволення заяви не заперечує. 
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.
Суд, врахувавши доводи заявника, викладені у заяві про встановлення факту смерті, та позицію заінтересованої особи, викладену у заяві, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , що видане повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 09 квітня 2026 року, матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 .
Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 02 червня 2018 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб 02 червня 2018 року, про що у цей же день складено відповідний актовий запис №317. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 змінила своє прізвище на « ОСОБА_5 ».
Таким чином, заявник ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого, у відповідності до вимог ч.1 ст.317 ЦПК України, наділена правом на звернення до суду з даної заявою.
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Калінінським відділом записів актів цивільного стану м. Горлівка Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки 02 червня 2016 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження – м. Горлівка Донецької області Україна, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Горлівка Центрально-Міського району Донецької Народної Республіки, про що 02 червня 2016 року складено запис акту про смерть №567. 
Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Не може вважатись легітимним на території України свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створений на цій території в порядку, не передбаченому законом України.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», На тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину адміністративної межі та лінії зіткнення між тимчасово окупованою територією та іншою територією України, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.
Згідно ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.
Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.
Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що внутрішньо переміщена особа має права, визначені Конституцією України та законами України, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. 
Станом на даний час м. Горлівка Донецької області Україна є тимчасово окупованою територією України та заявник ОСОБА_1 , яка має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , є внутрішньо переміщеною особою та фактично проживає в м. Сміла Черкаського району Черкаської області.
Відповідно до принципу 20 Керівних принципів з питання про переміщення осіб всередині країни, які були розроблені та прийняті в 1998 році за дорученням Генеральної Асамблеї ООН та Комісії з прав людини, кожна людина, де б вона не перебувала, має право на визнання її правосуб`єктності. Для забезпечення цього права особам, які переміщені всередині країни, відповідні органи влади надають всі документи, які необхідні для поваги і здійснення їхніх законних прав, як-то паспорти, посвідчення особи, свідоцтва про народження і свідоцтва про шлюб. Органи влади сприяють, зокрема, у видачі нових документів або заміні документів, втрачених під час переміщень, без будь-яких необґрунтованих умов, як-то вимога повернення на місце звичайного проживання для отримання цих та інших необхідних документів. 
При вирішенні питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ), які відповідно до законодавства України мають застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. 
Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), в яких, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території перебуває під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ необхідно розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народження, смерті, шлюбу, невизнання яких може завдати шкоди особам, які проживають на такій території. 
Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. 
Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що розташовані на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, можуть братися до уваги судом та оцінюватися разом із іншими доказами в їх сукупності і взаємозв`язку під час розгляду справи по суті. 
Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показами свідків.
Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Так, відповідно до довідки про смерть (до форми №106/ у №1151, видається для поховання), яка складена Горлівським відділенням Республіканського бюро судово-медичної експертизи Донецької Народної Республіки 30 травня 2016 року, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 48 років, причина смерті: «Набряк головного мозку, відкрита черепно-мозкова травма, перелом кісток черепу, крововилив під оболонку мозку».
Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заявником ОСОБА_1 доведено, що її матір – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Горлівка Донецької області, Україна.
Приймаючи до уваги, що встановлення факту смерті ОСОБА_2 породжує для заявника юридичні наслідки, а саме: право на спадщину після смерті матері, та враховуючи, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення вказаного факту, суд вважає за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_2 у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 315, 317, 354, 355 ЦПК України, -

вирішив:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа – Смілянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України – задовольнити.
Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження – м. Горлівка Донецької області Україна, реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Горлівка Донецької області Україна. 
Рішення підлягає негайному виконанню. 
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Заявник – ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_5 .

Заінтересована особа – Смілянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, адреса: 20701, Черкаська область, Черкаський район, м. Сміла, пров. Бобринського, буд.2, код ЄДРПОУ 04060950. 

Головуючий        Т.В. Ігнатенко