Справа № 766/6119/21
н/п 2/766/5835/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2026 року м.Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Єпішина Ю.М., 
секретар судового засідання Царенко Д.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, встановлений договором про сплату аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладеним 08.02.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Довгань О.І. та зареєстровано в реєстрі за № 311, встановивши розмір аліментів 2000 (дві тисячі) грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 
Позовні вимоги обґрунтовано тими обставинами, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду. Від даного шлюбу мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 08.02.2020 року між позивачем та відповідачем укладено договір про сплату аліментів на дитину, відповідно до умов якого встановлено розмір аліментів у сумі 10000,00 гривень щомісячно на утримання дитини до досягнення нею повноліття. 23.12.2020 року позивач уклав новий шлюб від якого народилась друга дитина, яка також перебуває на його утриманні також на його утриманні перебуває дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 річного віку. Позивач зазначає, що встановлена договором сума 10000,00 грн., є завеликою для позивача оскільки позивач має нерегулярний дохід, та на його утриманні перебувають друга дружина та дитина, а тому на підставі викладеного позивач звернувся до суду з вказаним позовом про зменшення розміру аліментів.
Ухвалою від 13.05.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання у справі.
Ухвалою від 14.09.2021 року здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.
Ухвалою від 01.11.2021 року відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) внаслідок несплати аліментів та поділ майна подружжя.
Ухвалою від 01.11.20211 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудну Херсонському міському суду Херсонської області.
Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 року «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року.
Після відновлення роботи суду, та проведення інвентаризації, розгляд справи продовжено.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача подала до суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі та без участі позивача за наявними матеріалами, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 
Відповідачем подано відзив на позов в якому вона просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно з приписами ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.
Відповідно до норми ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
За вимогами ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Сторони позивач та відповідач перебували у шлюбі, зареєстрованому 09.07.2010 року, Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №471. 
Від даного шлюбу мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 11.03.2020 року, справа № 766/24354/19, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.
23.12.2020 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб про що Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 23.12.2020 року складено відповідний актовий запис № 307.
Від даного шлюбу у сторін народилася дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
08.02.2020 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір про сплату аліментів на дитину, за умовами якого (пункт 3 Договору) у зв`язку з тим, що дитина постійно проживає разом зі своєю матір`ю, даним договором встановлюється обов`язок батька сплачувати на утримання дитини аліменти. В зв`язку з тим, що ОСОБА_1 має нерегулярні, мінливі доходи, сторони прийшли до згоди, про визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, а саме: 10000,00 гривень щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Розмір аліментів, визначений домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації. Щомісячна плата не може бути меншою за мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, а саме - розмір аліментів не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 9 Договору про сплату аліментів на дитину від 08.02.2020 року, розмір аліментів та/або розмір додаткових витрат на дитину, визначений в даному договорі, може згодом бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом батька або матері у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках передбачених законом.
Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Таким чином, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками не вважається незмінним.
Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилася донька ОСОБА_5 від іншого шлюбу з ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України та п. 9 Договору про сплату аліментів на дитину від 08.02.2020 року, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд звертає увагу на те, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини ОСОБА_5 не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.
Жодних безумовних доказів погіршення майнового стану, що унеможливлює сплату ним аліментів у визначеному за договором від 08.02.2020 року розмірі, позивач до суду не надав, а без підтвердження погіршення його матеріального становища, зменшення розміру аліментів не буде спрямовано на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам. 
Батьки не мають компенсувати зменшення виплат на дитину за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20.
Суд не приймає до уваги надані позивачем довідки проктолога та мультиспіральної комп`ютерної томографії як докази погіршення стану здоров`я позивача, оскільки вони лише фіксують поточний фізіологічний стан організму на момент обстеження, долучені позивачем до матеріалів справи довідки, не можуть вважатися достатніми доказами погіршення його стану здоров`я, а мають лише інформативний характер щодо наявних діагнозів. 
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Таким чином, враховуючи вищевикладене та те, що належних доказів в обґрунтування позову не надано, суд не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, а тому відмовляє в задоволенні позову.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма статті 141 ЦПК України).
Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати підлягають компенсації за рахунок позивача ОСОБА_1 .
Повний текст рішення складено 09.03.2026 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-18, 76, 77-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, статтями 11, 27, 104, 105, 110, 111, 112, 180, 181, 182, 184, 191, 192 СК України,-

ухвалив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.
Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя:         Ю.М.Єпішин