Справа №534/1486/25
Провадження №2/534/552/25

ГОРІШНЬОПЛАВНІВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
 
ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
22 січня 2026 року місто Горішні Плавні
Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Куц Т.О., з участю: секретаря судового засідання Віднійчук І.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача – адвоката Кириченко Г.В., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача - адвоката Першина С.М., 
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості частки спільного майна, 
встановив:
ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому прохала в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку, що розташований за адресо.: АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину земельної ділянки площею 0,10 г, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер: 5310200000:50:025:0373.
31.07.2025 від представника позивача – адвоката Кириченко Г.В. надійшла заява про зміну предмета позову в якій просить в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0, 10, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер: 5310200000:50:025:0373; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості частки останньої у відчуженому автомобілі марки «FORD» моделі «ESCAPE», 2015 року випуску, сірого кольору, VIN НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_1 у розмірі половини його вартості в сумі 240 779, 00 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 03 квітня 2024 року був розірваний.
Під час перебування у шлюбі позивачем ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2 у спільну сумісну власність було набуте наступне майно: житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , присадибна земельна ділянка площею 0, 1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5310200000:50:025:0373, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), автомобіль марки «FORD» моделі «ESCAPE», 2015 року випуску, сірого кольору, VIN1FMCUOF НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 , д. н. 3. НОМЕР_3 .
Усе вищезазначене майно, набуте сторонами у спільну сумісну власність під час шлюбу, було оформлено на відповідача ОСОБА_2 
28.08.2025 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначає, що позивачка обрала неефективний спосіб захисту своїх прав, який неминуче призведе до порушення балансу інтересів сторін. Її позовні вимоги зводяться до поділу спільного майна подружжя шляхом стягнення в відповідача грошової компенсації у розмірі 1/2 вартості спірного автомобіля, що визначена нею у сумі 240 779,00 грн. Проте, згідно з листом TСЦ 5348 від 09.07.2025 №3 1/32-5348, цей автомобіль був придбаний у 2021 році за 49 000.00 грн та відчужений у 2024 році за 50 000,00 грн.
Також, Верховний Суд в постанові від 03.06.2024 у справі N?712/3590/22 дійшов висновку, що не виключається укладення між подружжям усного договору щодо набуття майна у спільну сумісну власність або щодо його відчуження, зовнішнім вираженням якого є згода одного з подружжя на розпорядження майном та укладення іншим із подружжя відповідного договору в інтересах сім?ї.
Отже, договір купівлі-продажу транспортного засобу не відноситься до правочинів, які потребують нотаріального посвідчення чи державної реєстрації, то саме письмова згода іншого з подружжя для його укладення не вимагається, а при укладенні таких договорів одним із подружжя презюмується, що він діє за згодою другого з подружжя.
У даній справі відчуження спірного автомобіля відповідає вказаній правовій позиції Верховного Суду, а відсутність доказів про оспорювання позивачкою договору купівлі-продажу спірного транспортного засобу №5348/2024/4330990 від 20.02.2024, укладеного між відповідачем та ОСОБА_3 , свідчить про чинність цього правочину та презумпцію його вчинення за її згодою та в інтересах сім?ї. Водночас слід врахувати, що у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про інше, у зв?язку з чим кошти, отримані від продажу автомобіля, презюмуються витраченими на потреби сім?ї.
Більше того, з матеріалів справи вбачається, що сторони до та після відчуження спірного автомобіля продовжували проживати однією сім?єю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується. зокрема, самим позовом, рішенням Комсомольського міського суду від 03.04.2024 у справі №534/394/24 (про розірвання шлюбу), судовим наказом від 15.03.2024 у справі №534/392/24 (про стягнення аліментів), позовом до відповідача про розірвання шлюбу від 22.02.2022, заявою позивача про стягнення з відповідача аліментів на дитину від 22.02.2022, витягом з інформаційної довідки від 26.08.2025 про рух грошових коштів на рахунку відповідача, відомостями про доходи відповідача від 24.08.2025 та іншими доказами.
Процедурні питання, пов`язані із рухом справи в суді та інші процесуальні дії. 
Провадження у справі відкрито за ухвалою суду від 25.06.2025 (а.с.43) з призначенням справи до підготовчого судового розгляду. 
Ухвалою суду від 18.09.2025 підготовче провадження було закрито та було призначено справу до судового розгляду. 
Ухвалою суду від 22.01.2026 провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя та стягнення компенсації вартості частки спільного майна в частині вимог про визнання за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , визнання за ОСОБА_1 право власності на частину земельної ділянки площею 0,10 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер: 5310200000:50:25:0373 було закрито, за заявою позивача. 
Стислий виклад позиції сторін. 
Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені у ньому. 
Відповідач та його представник – адвокат Першин С.М. в судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на обставини зазначені у відзиві. 
При цьому відповідач зазначив, що кошти від продажу автомобіля були витрачені на інтереси сім`ї. 
Встановлені судом фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. 
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 13.06.2015 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 13.06.2015, прізвище дружини після одруження « ОСОБА_5 » (а.с.13) вказаний шлюб було розірвано рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 03.04.2024 (а.с.15) . 
За час перебування у шлюбі сторонами був придбаний автомобіль марки «Ford» моделі «Escape» 2015 р.в., сірого кольору номер кузова VIN НОМЕР_5 . 
Так на виконання ухвали суду від Територіального сервісного центру МВС №5348 суду було надано інформацію, відповідно до якої автомобіль марки «Ford» моделі «Escape» 2015 р.в., сірого кольору номер кузова VIN НОМЕР_5 був зареєстрований 09.04.2021 на ОСОБА_2 по договору купівлі-продажу СГ-ТА 02389 від 03.04.2021, СГ -ТОВ «Торговий Альянс» вартість транспортного засобу згідно договору складає 49 000 грн. 20.04.2024 вказаний транспортний засіб було перереєстровано на ОСОБА_3 , вартість згідно договору складає 50 000 грн. При перереєстрації транспортного засобу на нового власника в 2024 році, наявність згоди іншого співвласника транспортного засобу адміністраторами сервісного центру не перевірялася, через відсутність в реєстрі відомостей про такого. 
На підтвердження ринкової вартості автомобіля, позивач надала інформаційну довідку про незалежну оцінку автомобіля марки «Ford» моделі «Escape» 2015 р.в., сірого кольору номер кузова VIN НОМЕР_5 проведену ТОВ «Фактор-експерт» від 30 квітня 2025 року, відповідно до якої вартість автомобіля станом на 30.04.2025 складає 481 558 грн (а.с. 32).
Встановивши фактичні обставини справи, з`ясувавши правові позиції сторін, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, та здійснюючи розгляд справи виключно в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, зазначає, що виниклі між сторонами спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-ІV. 
Оцінка наведених учасниками справи аргументів, норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. 
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.
Позивачка, покликаючись на норми Сімейного кодексу України, вказує, що придбаний в період шлюбу автомобіль є об`єктом спільної сумісної власності, згоду на відчуження якого вона не надавала, а тому звернулася до суду про захист порушеного права шляхом присудження компенсації за належну їй частку в майні подружжя.
При вирішенні справи, суд виходить із того, що між сторонами виник спір з приводу поділу спільного сумісного майна подружжя. Спірні правовідносини регулюються положеннямиСімейного кодексу України(далі СК України) та Цивільного кодексу України (далі ЦК України).
Застосовуючи до даних правовідносин норми права, суд ураховує таке.
Так, у ст.60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і ст.368 ЦК України.
Відповідно до стаття 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (ч. 1, 2 ст. 65 СК України).
Як встановлено в ч. 3 ст. 65 СК України, для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.
Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена (ч. 4 ст. 65 СК України).
Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (ч. 5 ст. 65 СК України).
Відповідно до ст.71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.
За змістом статей 69,70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою (ч.2 ст.364 ЦК України).
Відповідно до п. 22, 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди, - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один з них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
У ч.2 ст.372 ЦК України зазначено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Так, при вирішенні цієї справи, суд встановив, що за час перебування у шлюбі сторони по справі придбали автомобіль «Ford» моделі «Escape» 2015 р.в., сірого кольору номер кузова VIN НОМЕР_5 отже, автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя. Автомобіль відчужений відповідачем 20 лютого 2024 року на ОСОБА_3 .
Правочин щодо відчуження автомобіля виходить за межі дрібного побутового та потребував згоди позивача як другого із співвласників. Проте згоди на відчуження спільного сумісного майна подружжя, позивачка не надавала. Оскільки, автомобіль є цінним майном, відповідач, усупереч положенням статті 65 СК України відчужив транспортний засіб на власний розсуд, без згоди позивачки, тому позивачка має право на грошову компенсацію вартості спільного сумісного майна.
Суд не бере до уваги твердження відповідача, що кошти від відчуження автомобіля були витрачені в інтересах сім`ї, оскільки розірвання шлюбу між сторонами відбулось через два місяці після відчуження автомобіля. Крім того в судовому засіданні позивач зазначила, що в цей час вони вже разом не проживали та не вели спільне господарство, що було підтверджено відповідачем у справі. 
З огляду на це, суд вважає, що право спільної сумісної власності позивачки було порушено в момент укладення договору купівлі-продажу № 4643/2022/3033192 від 11 січня 2022 року без її згоди, тому позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивачки грошової компенсації у розмірі частки ринкової вартості автомобіля є обґрунтованою, такою що підлягає до задоволення.
Задовольняючи в цій частині позов суд враховує, що позивач ставить вимогу про стягнення грошової компенсації ринкової вартості автомобіля який є спільним сумісним майном та придбано подружжям 28 серпня 2013 року.
Щодо ринкової вартості автомобіля та визначення суми що підлягає стягненню з відповідача як грошової компенсації у розмірі частки вартості автомобіля, суд вважає за необхідне зазначити.
У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку із цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи.
Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції іншому з подружжя (співвласнику) у зв`язку з припиненням його права на спільне майно. При цьому вартість майна, що підлягає поділу, у разі недосягнення згоди між подружжям, визначається на час розгляду справи, а не на час продажу майна одним з подружжя проти волі іншого. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18). Він є сталим при вирішенні вказаного правового питання у спірних правовідносинах.
Висновок про вартість автомобіля, який міститься у інформаційній довідці від 30.04.2025 є належним підтвердженням ринкової вартості автомобіля на час розгляду справи. 
Відповідач в свою чергу, не надавав суду доказів на спростування ринкової вартості автомобіля, визначеної у вказаній інформаційній довідці.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовн их вимог. Оскільки, суд задовольнив позовну вимогу про стягнення з відповідача 240799 грн ринкової вартості автомобіля, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у сумі 2407,79 грн, сплату якого було відстрочено позивачу. 
Керуючись статтями264,265,354,355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коменсацію вартості частки автомобіля марки «Ford» моделі «Escape» 2015 р.в., сірого кольору номер кузова VIN НОМЕР_5 у розмірі 240 779 грн. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2407, 79 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Полтавського апеляційного суду.

Суддя Т.О.Куц