Справа№592/17829/25
Провадження №2/592/389/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
06 квітня 2026 року         м.Суми 

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Катрич О.М., за участю секретаря судового засідання Дядечко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом представника позивача Сарани Артура Олександровича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, та вимоги мотивує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 14.03.2025 було укладено кредитний договір (оферти) №14.03.2025-100000504. Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит у розмірі 20000 грн., строком на 189 днів. Дата повернення (виплати) кредиту 18.09.2025. Процентна ставка «Стандарт» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 5 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Процентна ставка «Економ» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Комісія, пов`язана з надання кредиту – 7% від суми кредиту та дорівнює 1400 грн. В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання заяви утворилась заборгованість у розмірі 58000 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 20000 грн., по процентам у розмірі 25200 грн., додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) – 2800 грн., неустойки - 10000 грн. Відповідачем були здійснені заходи спрямовані на визнання боргу, а саме проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму 5600 грн. від 03.04.2025. За таких обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» суму заборгованості за Кредитним договором №14.03.2025-100000504 від 14.03.2025 у розмірі 58000 грн., а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн.
Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу без участі представника (а.с.6 зворот).
Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Представник відповідача Мірошниченко А.В. надав суду пояснення, в яких просив справу розглядати без його участі. У поясненняз зазначив, що факт укладення кредитного договору та користування даними грошовими коштами Відповідач визнає. Проте вони не погоджуються з розрахунком заборгованості за кредитним договором в частині тіла кредиту та неустойки. ОСОБА_1 , що також підтверджується Позивачем, була проведена часткова сплата по кредитному договору №14.03.2025-100000504 на суму 5600 грн. від 03 квітня 2025 року. З огляду на вищевикладене можна прийти до висновку, що ОСОБА_1 , частково сплатив заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5600 грн. Вважає, що суд має право зменшити суму тіла кредиту, оскільки Відповідачем була зроблена часткова сплата по кредитному договору коштів у сумі 5600 грн., а сторона Позивача у позовній заяві визнає цей факт, але перерахунок відсотків у своєму розрахунку заборгованості не робить. Просив відмовити в задоволені позову в частині стягнення неустойки в розмірі 10000 грн. Вимоги визнав частково та просив стягнути з Відповідача 42400 грн. заборгованості за кредитним договором, в іншій частині позовних вимог просив відмовити (а.с.43-44).
Представник позивача ОСОБА_2 надала суду додаткові пояснення, в яких зазначила, що загальні витрати за споживчим є співмірними, враховуючи строк кредитування. Жодних нарахувань поза межами строку кредитування, зокрема, у порядку, передбаченому ст. 625 ЦК України, позивачем не здійснювалось, а позовні вимоги не заявлялись. Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" набув чинності 24.12.2023. Отже, враховуючи дату укладення кредитного договору, денна процентна ставка передбачена договором є застосованою та законною. Матеріали справи не містять жодних розрахунків, які б спростовували правильність розрахунків заборгованості долучених до матеріалів справи позивачем, а за висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11.07.2018 року у справі №753/7883/15, доводи сторони про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку. Оскільки ТОВ «Споживчий центр» не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, тому не може надати первинні банківські документи, а відтак наданий суду позивачем розрахунок є належним та допустимим доказом заборгованості та її розміру у справі. Крім того, будь-яких претензій щодо невиконання позивачем свого обов`язку по наданню коштів протягом дії договору Відповідач не заявляв. Щодо комісії. Комісія пов`язана із наданням послуги, а саме: перерахування Кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний Позичальником, з використанням стороннього сервісу - інтернет-еквайрингу. З огляду на те, ТОВ «Споживчий центр» надає кошти у кредит без відкриття рахунків у власній установі, на відміну від банківського кредиту, то плата за надання кредиту, на картку, зазначену позичальником, є виправданим. Відповідач не був позбавлений права отримати кредит у відділенні ТОВ «Споживчий центр» (ТМ «ШвидкоГроші»), уникнувши додаткових витрат. Отже, комісія за обслуговування пов`язана з наданням ряду перелічених послуг, а саме: організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено Кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. Безоплатність надання цих послуг законодавством не встановлена. Договором застережено, що до складу даної комісії не включено послуги, які Кредитодавець зобов`язаний надавати Позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства. Своїм підписом на договорі відповідач також підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати. За відсутності доказів оскарження відповідачем умови договору щодо встановлення комісії, відсутні підстави для відмови у стягненні вказаного платежу з відповідача. Законом України № 3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» були внесені зміни до ЗУ "Про споживче кредитування", зокрема до Прикінцевих та Перехідних положень. На підставі змін, за договорами укладеними з 24.01.2024 року, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань. Кредитний договір з відповідачем був укладений після набуття чинності змін до ЗУ "Про споживче кредитування", а тому вимога позивача про стягнення неустойки є правомірною, з огляду також на те, що нормами ЦК України врегульовано загальне питання про звільнення від сплати неустойки позичальників при отримані кредиту (позики), в той час як ЗУ "Про споживче кредитування" є спеціальною нормою, яка регулює питання щодо загальних правових та організаційних засад споживчого кредитування.

Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. 
Судом встановлено, що 14.03.2025 о 13:47 ОСОБА_1 сформовано заявку кредитного договору №14.03.2025-100000504 (кредитної лінії). Указана заявка містить персональні дані позичальника ОСОБА_1 , а також реквізити належного йому електронного платіжного засобу для надання коштів за договором: 4149-60хх-хххх-2078 (а.с.15 зворот - 16).
Сторонами погоджено наступні умови кредитування: дата надання/видачі кредиту- 14.03.2025 (п.1); сума кредиту - 20000 грн. (п.2); строк, на який надається кредит - 189 днів з дати його надання (п.3); дата повернення (виплати) кредиту – 18.09.2025 (п.4); процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 5 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку (п.6). Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку (п.7). Комісія, пов`язана з надання кредиту – 7% від суми кредиту та дорівнює 1400 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно графіку платежів (п.8). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості – 1400 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія обслуговування нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно графіку платежів (п.9). Неустойка: 300 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (п.17). Розмір процентів відповідно до ст.625 ЦК України становить 547,5% річних, які нараховуються від простроченої позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до ст.625 ЦК України встановлюється законом (п.18).
14.03.2025 сформована відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №14.03.2025-100000504 (кредитної лінії), яка містить електронний підпис позичальника одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору Е185 (а.с.16).
До позовної заяви додано пропозицію про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії), яка містить електронний підпис позичальника одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору Е185; а також інформаційне повідомлення позичальника, яке є додатком до кредитного договору (а.с.14-15, 16 зворот - 17).
За змістом листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 23.10.2025 №267-2310, останнє надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене у державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серії ФК №342 від 02.10.2012) та отримало ліцензію Національного банку України №3 від 11.11.2013. Між підприємствами укладено договір на переказ коштів №ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024. Відповідно до такого договору успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 14.03.2025 13:47:49 на суму 20000 грн., номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі іРау.ua - 680141239, призначення платежу: видача за договором кредиту №14.03.2025-100000504 (а.с.10).
На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Як зазначено в ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
Таким чином, судом встановлено, що 14.03.2025 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» було укладено електронний кредитний договір, який підписано ОСОБА_1 електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора.
Таким чином, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №561/77/19.
Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 на виконання умов кредитного договору ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» було надано кредитні кошти в сумі 20000 грн.
Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.
За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до графіку платежів, загальна вартість кредиту має погашатися черговими платежами по 5600 грн., у період з 14.03.2025 по 18.09.2025, всього визначено дев`ять платежів протягом строку кредитування.
При цьому, як видно з графи «щодо розміру процентів у складі чергового платежу», ОСОБА_1 мав сплати протягом строку дії кредитного договору 29400 грн. процентів за користування кредитними коштами.
Разом з тим ОСОБА_1 здійснено два платежі вищезазначеному кредитному договору на суму 5600 грн. (4200 грн. та 1400 грн.), з яких 03.04.2025 року зараховано 4200 грн. на погашення відсотків та 1400 грн. на погашення комісії, тіло кредиту 0 грн.
Згідно із довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №14.03.2025-100000504 від 14.03.2025 заборгованість позичальника ОСОБА_1 за період з 14.03.2025 по 18.09.2025 становить 58000 грн., із яких: 20000 грн. - основний борг; 25200 грн. - проценти; 2800 грн. – комісія за обслуговуванням; 10000 грн. – неустойка (а.с.11).
Таким чином, позивачем враховано сплату ОСОБА_1 відповідних коштів на погашення кредитної заборгованості, по відсотках та погашення комісії, відтак суд погоджується з доводами позивача, що розмір тіла кредиту становить 20000 грн.
Розмір процентів за весь строк кредитування, згідно графіку платежів становить 29400 грн., відповідач здійснив часткове погашення кредитної заборгованості, а саме погашення відсотків, та товариством зараховано платіж на суму 4200 грн., таким чином позивачем здійснено вірне нарахування розміру процентів у сумі 25200 грн. (29400 -4200).
Також позивачем здійснено вірне нарахування розміру комісії за обслуговування у розмірі 2800 грн., а саме з урахуванням графіку платежів та сплати відповідачем 1400 грн. комісії.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Приймаючи до уваги те, що відповідач, отримавши від позивача кредит в сумі 20000 грн., зобов`язання стосовно їх повернення, сплати відсотків у встановленому договорі розмірі не виконав, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 48000 грн., з яких: 20000 грн. - основний борг; 25200 грн. - проценти; 2800 грн. – комісія за обслуговуванням.

Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача 10000 грн. - заборгованості за неустойкою.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Приймаючи до уваги те, що кредитний договір укладено в період дії в Україні воєнного стану, а отже і заборгованість за неустойкою (штраф, пеня) в сумі 10000 грн. нарахована відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 10000 грн. - заборгованості за неустойкою до задоволення не підлягає.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 2004,74 грн. (48000 грн. х 2422,40 грн. / 58000 грн.).
Керуючись ст. ст. 526, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 76-83, 137, 141, 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги представника позивача Сарани Артура Олександровича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.

Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» суму заборгованості за кредитним договором №14.03.2025-100000504 від 14.03.2025 в розмірі 48 000 грн., а також 2 004 грн. 74 коп. судового збору. 

В іншій частині позовних вимог – відмовити за необґрунтованістю.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»: м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ 37356833.
Відповідач:  ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.   

Суддя        Ольга КАТРИЧ