КРИНИЧАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

Справа № 178/452/26

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2026 року суддя Криничанського районного суду Дніпропетровської області Лісняк В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області відносно: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 
В С Т А Н О В И В : 
14 лютого 2026 року о 16 год. 40 хв. на автошляху М-30 916 км + 817 м., що на території Кам`янського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mitsubishi L200, номерний знак НОМЕР_2 , маючи ознаки наркотичного сп`яніння, від проходження огляду з метою виявлення ознак наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. 
ОСОБА_1 судове засідання не з`явився, про дату судового засідання сповіщений в установленому законом порядку. Згідно наданих до суду пояснень, з протоколом не згоден, вказує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП оскільки до своєї відмови від проходження огляду, він надав згоду на проходження, поліцейські штучно сформували підозри. 
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення. 
Причетність ОСОБА_1 до скоєного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161. Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 591351 від 14 лютого 2026 року, який складений у відповідності до вимог ст.ст.256, 266 КУпАП і де викладено обставини скоєння адміністративного правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14 лютого 2026 року, CD диском з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, зафіксувавшим факт відмови гр. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП має слідуючі склади: 1) керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складений саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Суд критично розцінює пояснення гр. ОСОБА_1 в частині того, що його відмова від огляду на стан сп`яніння не була добровільною, оскільки з дослідженого судом відеозапису не вбачається будь-якого примусу працівниками поліції щодо спонукання ОСОБА_1 відмовитись від проходження такого огляду. 
З урахуванням наведеного, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та повністю підтверджена наявними доказами в матеріалах справи. 
На підставі викладеного, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ті обставини, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, суд приходить до висновку про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Керуючись ч.1 ст.130, ст.284 КпАП України, ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» суддя, - 
П О С Т А Н О В И В : 
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі одної тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк ОДИН рік. 
На підставі п.12 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору. 
Протягом 10 днів з дня її винесення постанова може бути оскаржена через Криничанський районний суд до Дніпровського апеляційного суду. 

Суддя:	  	В.  В.  Лісняк