ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/8359/25
Провадження № 2/362/1340/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
24 лютого 2026 року 
Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого - судді Мартинцової І.О.,
за участі секретаря судового засідання – Муляви А.І..,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення позики,-
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2025 року до Васильківського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій останній просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики в розмірі 200000 грн.
В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що 14.02.2019 року між нею та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів, який посвідчено приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Тернюк Є.В. та зареєстровано в реєстрі за № 367. Відповідно до умов вказаного договору відповідач ( позичальник) отримав , а позикодавець ( позивач) передав у власність позичальникові грошові кошти в сумі 200000,00 грн. За умовами договору сторони погодили, що остаточний розрахунок щодо повернення позики має бути здійснено до 14 грудня 2021 року. Однак, на момент звернення до суду з даним позовом, відповідач отримані в позику грошові кошти не повернув, на усні попередження та вимоги про повернення боргу не реагує, що стало передумовою звернення позивача з даним позовом до суду. 
Процесуальні дії:
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2025 року визначено головуючого суддю Мартинцову І.О. 
Ухвалою від 05.12.2025 року справу прийнято до провадження судді Мартинцововї І.О. та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Судом вжито належних заходів для повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходило.
03.04.2026 року позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій остання просила суд стягнути з відповідача окрім суми позики в 200000, 00 грн. ще 12081850 грн. 00 коп. щоденної пені та 10000,00 грн. одноразової пені.
Однак, 22.04.2026 року позивачка подала до суду заяву про повернення заяви про збільшення позовних вимог та повернення надмірно сплаченого судового збору. 
Ухвалою суду від 22.04.2026 року заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог та надмірно сплаченй судовий збір було повернуто заявниці. 
В судовому засіданні позивач вимоги позову та заяви про повернення заяви про збільшення позовних вимог підтримала та просила суд задовольнити позов, стягнувши з відповідача на її користь суму боргу за договором позики в розмірі 200000 грн.
З відомостей з реєстру Васильківської територіальної громади від 27.10.2025 року встановлено, що відповідач ОСОБА_2 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .
За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача неодноразово направлялась ухвала про відкриття провадження та копія позову з додатками, які повертались на адресу суду із відміткою "адресат відсутній".
Разом з тим, довідка поштового відділення з відміткою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за даною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.
Такої правової позиції дотримується Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 10 травня 2023 року у справі №755/17944/18, провадження №51-185св23. 
Отже, зважаючи на те, що судом вжито належних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 та ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Керуючись ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Фактичні обставини справи.
Суд встановив, що 14.02.2019 року між ОСОБА_1 (надалі - позикодавець) та ОСОБА_2 (надалі - позичальник) було укладено договір позики грошових коштів, який посвідчено приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Тернюк Є.В. та зареєстровано в реєстрі за № 367 (надалі - Договір позики).
За умовами договору (пункт 1) позичальник отримав від позикодавця, а позикодавець передав у власність позичальникові грошові кошти в сумі 200000,00 грн. Передачу грошей здійснено до підписання цього договору. Факт підписання договору позичальником, буде свідчити про отримання ним усієї вказаної у договорі грошової суми та про відсутність будь-яких претензій, які б стосувалися цього питання. 
В пункті 2 Договору позики сторони по справі погодили, що договір позики є безпроцентним, а остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 14 грудня 2021 року. При цьому, розрахунок буде відбуватися наступним чином: щомісяця до 14 числа позичальник сплачує позикодавцю грошові кошти в сумі 6000,00 грн. (починаючи з квітня місяця 2019 року), а останній місяць виплати сплачує грошові кошти в сумі 8000,00 грн. на картковий рахунок позичальника. 
Пунктом 9 Договору позики передбачено, що після повернення всієї суми боргу, позикодавцем буде видано позичальнику власноручну розписку про одержання всієї суми боргу, або заяву, справжність підпису на якій буде засвідчено нотаріально.
Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до положень ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За таких обставин можливо дійти висновку, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.
Разом із тим, ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як визначено статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно положення ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Отже, на підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що позикодавцем обов`язок щодо передачі грошових коштів позичальнику виконаний, а позичальник ухиляється від виконання свого обов`язку щодо повернення суми позики. Відтак вимоги позивача щодо стягнення осоновної суми боргу є обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2015,00 грн.
Керуючись ст.ст. 207, 208, 525, 526, 527, 536, 540, 543, 1046, 1047,1049 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 141, 259, 263 - 265, 274, 279, 280,353 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в :
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 14.02.2019 року в сумі 200000 (двісті тисяч) грн 00 коп. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплату судового збору в сумі 2015 (дві тисячі п`ятнадцять) грн 00 коп. 
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи:
Позивач:  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 )
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_1 ).
Повний текст рішення складено 24.04.2026 року.

Суддя І.О. Мартинцова