Справа №: 398/7291/25	

провадження №: 2/398/997/26
РІШЕННЯ
Іменем України 

"16" березня 2026 р. м.Олександрія 

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Москалик В. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Українські фінансові операції" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 4366593 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 07.02.2024, станом на 26.07.2024, у розмірі 29 980,00 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом – 3 000,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами, відповідно до п.п. 1.4.1 кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом (360 днів: з 07.02.2024 до 01.02.2025), а саме 17 230,00 грн, нараховані первісним кредитором, та 9 750,00 грн, нараховані позивачем з дати укладення договору факторингу, а також судовий збір в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Також позивач просить в порядку чч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України нараховувати та стягнути з відповідача інфляційні втрати і 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України, починаючи з дати набрання рінням законної сили і до моменту виконання рішення відповідачем. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до умов укладеного договору № 4366593 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 07.02.2024 від ТОВ "Лінеура Україна" відповідач отримав кредит у розмірі 3 000,00 грн строком на 360 днів шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ КБ "Приватбанк" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування. Згідно з договором факторингу № 23/09/2024 від 23.09.2024 право вимоги за кредитним договором № 4366593 від 07.02.2024 перейшло від ТОВ "Лінеура Україна" до ТОВ "Українські фінансові операції".
Ухвалою судді від 17.11.2025 відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.
Відповідач повідомлявся судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді, стороною якої вона є, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за останнім відомим зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, а також через оголошення на сайті Судової влади України, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. 
З врахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд дійшов наступних висновків.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем кредитора, підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України "Про електронну комерцію". Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з якими він ознайомився перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом, одноразовим ідентифікатором цього договору, створює підпис клієнта на договорі та вважається направленим Товариству через повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Відповідач, відповідно до умов кредитного договору в особистому кабінеті ІТС прийняв пропозицію укласти кредитний договір та підписав кредитний договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 72438, надісланий на номер телефону, що наданий відповідачем. Кредитні кошти були перераховані відповідачу 07.02.2024 на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ КБ "Приватбанк". У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором № 4366593 від 07.02.2024 загальна сума заборгованості відповідача склала 29 980,00 грн, з яких: тіло кредиту – 3 000,00 грн, заборгованість за процентами – 17 230,00 грн, нарахованих первісним кредитором за період з 07.02.2024 до 23.09.2024 та 9 750,00 грн, нараховані позивачем з дати укладення договору факторингу за 130 календарних днів. Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для звернення до суду з цим позовом.
Відповідно до умов укладеного договору № 4366593 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 07.02.2024, від ТОВ "Лінеура Україна" ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 3000,00 грн строком на 360 днів шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ КБ "Приватбанк" зі сплатою відсотків за користування кредитом: стандартна процентна ставка - 2,5 % в день, знижена процентна ставка - 0,01 % в день.
ТОВ "Лінеура Україна" є фінансовою установою, про що було отримано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК № 1177 від 19.03.2019, видане Національною комісією, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг, має ліцензію на діяльність фінансової компанії з надання коштів та банківських металів у кредит, яка була видана Національним банком України від 21.03.2024. 
ТОВ "Українські фінансові операції" є фінансовою установою, про що було отримано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК № В0000362 від 15.09.2021, видане Національним банком України, має ліцензію на діяльність фінансової компанії для здійснення діяльності з надання коштів та банківських металів у кредит та надання послуг факторингу, яка була видана Нацкомфінпослуг від 26.01.2017. 
Враховуючи невиконання відповідачем кредиторських зобов`язань перед первісним кредитором, 23.09.2024 ТОВ "Лінеура Україна" на підставі договору факторингу № 26/07/2024 за плату відступило, а ТОВ "Українські фінансові операції" набуло право грошової вимоги до відповідача. 
Відповідно до п. 1.3. договору факторингу № 23/09/24 від 23.09.2024 ТОВ "Лінеура Україна" зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора, шляхом повідомлення в особистому кабінеті бозржника, та/або відправлення текстового повідомлення (sms - повідомлення) на зазначену в анкеті боржника електронну адресу та/або телефонний номер.
На виконання вимог ст.18 Закону України «Про споживче кредитування» та відповідно до положень п. 1.3 договору факторингу від 23.09.2024 № 23/09/2024, листом від 24.09.20244 ТОВ "Лінеура Україна" повідомило відповідача про відступлення права грошової вимоги за договорами та передачу персональних даних ТОВ "Українські фінансові операції" із зазначенням банківських реквізитів нового кредитора, а також направлення відповідного текстового повідомлення (SMS - повідомлення) боржникам, згідно реєстру SMS – повідомлень. 
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем кредитора, підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України "Про електронну комерцію".
Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з якими він ознайомився перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затверджені директором ТОВ "Лінеура Україна".
У момент введення коду, зазначеного в пп. 6.1.16 Правил, клієнт направляє Товариству електронне повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти), підписане електронним підписом одноразовим ідентифікатором та підписує кредитний договір. Кредитний договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним
підписом клієнта, якщо інший момент набуття чинності не передбачено умовами кредитного договору. На підписаний сторонами кредитний договір уповноваженим працівником Товариства накладається кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника Товариства з кваліфікованою електронною позначкою часу. Оригінал кредитного договору обов`язково має містити електронний підпис клієнта та кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника Товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу. 6.1.19. Товариство відправляє клієнту в Особистий кабінет та/або на електронну пошту, вказану клієнтом, інформаційне повідомлення про підтвердження укладення кредитного договору, в якому відображає інформацію, що вимагається відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», разом з яким направляє його примірник кредитного договору у формі електронного документу, що є підтвердженням отримання клієнтом свого примірника кредитного договору. У випадку відправлення кредитного договору в особистий кабінет, клієнт приймає та підтверджує, що дані особистого кабінету є його контактними даними, які були ним зазначені під час укладення кредитного договору та які дають можливість клієнту переглядати укладений договір, завантажити на свій персональний комп`ютер або інший пристрій, створити копію на паперовому носії і таким чином отримати його у формі, щоунеможливлює зміну його змісту та підписав кредитний договір 07.02.2024 о 12:33:52 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 72438, надісланий на номер телефону, що наданий відповідачем.
Відповідач відповідно до умов кредитного договору, п. 6.1.17, 6.1.18 Правил, в особистому кабінеті ІТС прийняв пропозицію укласти кредитний договір та підписав кредитний договір 07.02.2024 об 12:33:52 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 72438, надісланий на номер телефону, що наданий відповідачем.
Відповідно до інформації, наданої АТ КБ "ПриватБанк" на виконання ухвали суду, кредитні кошти в сумі 3000,00 грн були перераховані відповідачу 07.02.2024 на платіжну картку № НОМЕР_2 , емітовану АТ КБ "Приватбанк".
У зв`язку з порушеннями зобов`язань відповідачем заборгованість за кредитним договором станом 23.09.2024 за розрахунком ТОВ "Лінеура Україна" загальна сума заборгованості відповідача за договором № 4366593 від 07.02.2024 склала 20 230,00 грн, з яких тіло кредиту – 3000,00 грн, заборгованість за процентами – 17 230,00 грн.
Відповідно до умов п. 1.3 договору № 4366593 строк кредиту 360 днів, з 07.02.2024 до 31.01.2025.
Станом на дату укладання договору факторингу від 23.09.2024 № 23/09/2024, строк дії договору № 4366593 від 07.02.2024 не закінчився, тому в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ "Українські фінансові операції" у період з 24.09.2024 до 31.01.2025 (130 календарних днів) здійснило нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 9 750,00 грн (3 000,00 грн х 2,5 % х 130 календарних дні).
Зазначений розрахунок містить відомості про порядок нарахування заборгованості, дату та суми нарахування процентів, та є арифметично правильним.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги – це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.
Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (ст. 627 ЦК України).
Відповідач як позичальник був ознайомлений з умовами, на яких укладався договір № 4366593 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 07.02.2024, в тому числі про загальну вартість кредиту у випадку невиконання позичальником умов договору для отримання зниженої процентної ставки в сумі 30 000,00 грн, з яких сума процентів за користування кредитом - 27 000,00 грн (додаток № 1 до договору).
Відповідач не звертався до суду з позовними вимогами про визнання недійсним договору № 4366593 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 07.02.2024.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунку заборгованості за кредитним договором, який не спростовано відповідачем.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги ТОВ "Українські фінансові операції" про стягнення з відповідача 29 980,00 грн заборгованості за договором № 4366593 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 07.02.2024, з яких тіло кредиту – 3 000,00 грн, заборгованість за процентами – 26 980,00 грн, нарахованих за період з 07.02.2024 до 31.01.2025, підлягають задоволенню. 
Стосовно вимог про зазначення в рішенні суду про стягнення в порядку частин десятої та одинадцятої статті 265 ЦПК України з відповідача інфляційних втрат і 3 % річних на суму основного боргу до моменту виконання рішення суду, суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу (ч. 11 ст. 265 ЦПК України).
Згідно з ч. 11, 12 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі.
До закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.
Правила частини десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України встановили виняток із зазначеного загального правила, надавши суду повноваження за результатами з`ясування характеру та правової природи матеріальних відносин між сторонами у справах про стягнення боргу, на який нараховують відсотки або пеню, продовжити нарахування відсотків або пені на період після ухвалення такого судового рішення.
Формулювання вказаних норм процесуального права визначають право, а не обов`язок суду зазначити в рішенні про таке нарахування, відповідно суд на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, як-от: майнового стану відповідачки, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності, вирішує питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України. 
З огляду на викладене, а також у зв`язку із обмеженнями щодо нарахування та стягнення інфляційних витрат і 3% річних в період дії воєнного стану, встановлених п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, суд не встановив підстав для застосування ч. 10 та 11 ст. 265 ЦПК України, у зв`язку з чим, позовні вимоги у вказаній частині задоволенню не підлягають.
Щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн суд дійшов наступного.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Водночас, при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зроблено висновок, що: "суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами".
З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ "Українські фінансові операції" та адвокат Дідух Є. О. уклали договір про надання юридичних послуг № 01/08/2024-А від 01.08.2024. Також позивач надав акт приймання-передачі наданих послуг № 4366593 від 03.11.2025 до договору № 01/08/2024-А про надання юридичних послуг від 01.08.2024 та детальний опис робіт (наданих послуг), з яких вбачається, що адвокатом Дідух Є. О. надано послуги з підготовки та подачі позовної заяви про стягнення заборгованості з відповідача договором № 4366593 про надання споживчого кредиту від 07.02.2024. Вартість робіт становить 10 000,00 грн. 
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд бере до уваги ціну позову, те, що спір є незначної складності, розгляд справи проводився за відсутності учасників справи, законодавство у цій категорії справ та судова практика є сталими, а отже, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн є значно завищеними, співмірний та розумний розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд визначає 3000,00 грн.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 223, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції" (юридична адреса: місто Київ, вулиця Набережно-Корчуватська, будинок 27, приміщення 2) заборгованість за кредитним договором № 4366593 від 07.02.2024 у сумі 29 980,00 грн (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят гривень 00 копійок).
В задоволенні іншої частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції" (юридична адреса: місто Київ, вулиця Набережно-Корчуватська, будинок 27, приміщення 2) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривнi 40 копійок) та витрати на правову допомогу в сумі 3 000,00 грн (три тисячі гривень 00 копійок).
На рішення може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складено 16.03.2026.

Суддя Вікторія МОСКАЛИК