ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року	Львів	Справа №500/2571/25 пров. №А/857/28350/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача: Гінди О.М.,
суддів: Заверухи О.Б., Матковської З.М., 
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року (головуючий суддя: Грицюк Р.П., місце ухвалення - м. Тернопіль) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмета спору Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
встановив:
ОСОБА_1 , 02.05.2025 звернулася до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.04.2025 № 191950022778;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з 21.06.2024 перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ та здійснити з 21.06.2024 (нарахування) перерахунок пенсії в розмірі 60% відповідно із суми 17455,20 грн, вказаної в довідці Тернопільської міської ради № 194/5 від 21.06.2024 та із суми 31804,00 грн, вказаної в довідці Тернопільської міської ради № 193/5 від 21.06.2024.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що перебуває на обліку в ГУ Пенсійного фонду України в Тернопільській області, як отримувач пенсії по віку згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV. Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, за принципом екстериторіальності, документи направлені на розгляд до Головного управління ПФУ в Донецькій області, яким і прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що довідка про складові заробітної плати № 193/5 та №194/5 від 21.06.2024 не відповідають Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб від 14.09.2016 № 622 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 № 823). Крім того, постанова правління Пенсійного фонду України «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» від 17.01.2017 № 1-3 втратила чинність.
Отже, при переведені на пенсію за віком відповідно до Закону № 889 загальний розмір пенсії складає 2361,00 грн, а розмір пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 складає 14083,25 грн.
З врахуванням вищевикладеного, Головне управління ПФУ в Донецькій області зазначило про те, що в результаті повторного розгляду заяви від 26.06.2024 про перехід на пенсію згідно Закону № 889 прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в перерахунку пенсії у зв`язку із недоцільністю.
Позивачка вважає вказане рішення протиправним, оскільки досягла пенсійного віку, має необхідний стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій державних службовців відповідно до Закону України «Про державну службу», тобто має право на призначення пенсії за віком відповідно до вимог чинного законодавства. На підставі наведеного, позивачка просить задовольнити її позовні вимоги.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ПФУ в Донецькій області від 04.04.2025 № 191950022778 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління ПФУ в Донецькій області перевести з 21.06.2024 ОСОБА_1 із пенсії за віком, яка обчислювалася відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ та здійснити її перерахунок і виплату на підставі довідок Тернопільської міської ради від 21.06.2024 № 194/5 і № 193/5 з урахуванням раніше виплачених сум. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги покликається на те, що ОСОБА_1 до заяви про перерахунок пенсії від 21.06.2024 надано довідки про заробітну плату № 193/5 та № 194/5 від 21.06.2024, виданих Тернопільською міською радою, що відноситься до органу місцевого самоврядування. Оскільки довідки про заробітну плату № 193/5 та № 194/5 від 21.06.2024 не відповідають Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб від 14.09.2016 № 622 (зі змінами, внесеними ПКМУ від 12.07.2024 № 823) підстави для їх врахування відсутні. Крім того Постанова правління Пенсійного фонду України «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» від 17.01.2017 № 1-3 втратила чинність. 
Позивачка, 12.09.2025 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу відхилити.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Супровідним листом від 11.04.2025 Головне управління ПФУ в Тернопільській області надіслало позивачці рішення від 04.04.2025 № 191950022778, прийняте Головним управління ПФУ в Донецькій області за результатами виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.09.2024 № 500/4463/24.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.09.2024 по справі № 500/4463/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 період з 13.08.1990 по 01.06.1992 та з 04.07.2001 по 30.04.2016 до стажу роботи на посадах державної служби та повторно розглянути заяву про переведення з пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 та у разі достатності стажу роботи па посадах державної служби (з урахуванням висновків суду) вирішити питання переведення на цей вид пенсії, починаючи з 21.06.2024, з урахуванням відомостей, зазначених у довідках про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, від 21.06.2024 № 193/5 та від 21.06.2024 № 194/5, виданих Тернопільською міською радою.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2025 по справі № 500/4463/24 апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишено без задоволення. Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року по справі № 500/4463/24 залишено без змін.
Вважаючи відмову відповідача протиправною позивач звернулася до суду з цим позовом.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що для відновлення порушених прав позивачки, з метою унеможливлення повторного звернення позивачки із позовами до суду, слід зобов`язати Головного управління ПФУ в Донецькій області перевести з 21.06.2024 позивачку з пенсії за віком, яка обчислюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та здійснити перерахунок і виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 21.06.2024 № 194/5 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 21.06.2024 № 193/5.
Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки, позивачкою не оскаржується в апеляційному порядку судове рішення суду першої інстанції, а тому, предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 308 КАС України, є законність і обґрунтованість судового рішення суду у частині задоволення позову.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» № 889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016 (далі Закон № 889-VIII).
Статтею 90 Закону № 889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII з 1 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Відповідно до пункту 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Положеннями пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Частиною першою статті 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Тобто, за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 04.04.2018 № 822/254/18, від 15.12.2020 у справі № 560/2398/19, від 18.03.2021 у справі № 500/5183/17.
Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і нормами Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ, а саме: щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.09.2024 по справі № 500/4463/24, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2025, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 період з 13.08.1990 по 01.06.1992 та з 04.07.2001 по 30.04.2016 до стажу роботи на посадах державної служби та повторно розглянути заяву про переведення з пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 та у разі достатності стажу роботи па посадах державної служби (з урахуванням висновків суду) вирішити питання переведення на цей вид пенсії, починаючи з 21.06.2024, з урахуванням відомостей, зазначених у довідках про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, від 21.06.2024 № 193/5 та від 21.06.2024 № 194/5, виданих Тернопільською міською радою та залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2025.
Згідно оскаржуваного рішення від 04.04.2025 №191950022778 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, підтвердило наявність у позивачки стажу на посадах держаної служби – 25 років 08 місяців 19 днів.
Отже, право позивачки на переведення на пенсію за віком відповідно Закону України «Про державну службу» не заперечується відповідачем.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що спірним питанням у цій справі є неврахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.
Так, відповідно до частини другої статті 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Порядок призначення пенсій згідно з Законом № 889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (далі Порядок № 622).
Пунктом 4 Порядку № 622, передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;
матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Верховний Суд уже розглядав справи з таким предметом спору. Зокрема, у постановах від 02.04.2019 у справі № 570/4196/16-а, від 09.04.2020 у справі № 534/2349/16-а, від 22.10.2020 у справі № 810/2566/18, від 17.05.2021 у справі № 686/1288/17, обставини яких є подібними, Верховний Суд зазначив:
«Частиною 1 статті 66 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» зазначено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).
Стаття 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що видані позивачці довідки містять відомості про посадовий оклад, надбавку за ранг, надбавку за вислугу років, премію, грошову допомогу, що надається до щорічної відпустки. На всі види оплати праці, включені в довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Вказані довідки складені за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям».
Щодо покликання відповідача, що постанова правління Пенсійного фонду України «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» від 17.01.2017 № 1-3 втратила чинність, а тому відсутні підстави для їх врахування, то суд апеляційної інстанції вважає такі безпідставними, оскільки на момент видачі довідок про заробітну плату № 193/5 та № 194/5 від 21.06.2024 постанова правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 була чинною.
Крім цього, суд апеляційної інстанції зауважує, що позивачка не може нести негативні наслідки у вигляді не врахування при перерахунку пенсії довідок від 21.06.2024 № 193/5 та від 21.06.2024 № 194/5, оскільки ще 21.06.2024 ОСОБА_1 зверталася до пенсійного органу із заявою про переведення з пенсії по віку, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію по віку як державному службовцю, із урахуванням цих довідок, однак саме у зв`язку з протиправною відмовою відповідача у зарахуванні ОСОБА_1 періодів з 13.08.1990 по 01.06.1992 та з 04.07.2001 по 30.04.2016 до стажу роботи на посадах державної служби, що встановлено рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.09.2024 по справі № 500/4463/24, яке набрало законної сили, позивачці відмовлено у призначенні пенсії із урахуванням довідок від 21.06.2024 № 193/5 та від 21.06.2024 № 194/5.
Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачка має право на виплату пенсії, з врахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 21.06.2024 № 194/5 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 21.06.2024 № 193/5, які видані Тернопільською міською радою.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту порушених прав позивачки є визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Донецькій області від 04.04.2025 № 191950022778 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов`язати Головне управління ПФУ в Донецькій області перевести з 21.06.2024 ОСОБА_1 із пенсії за віком, яка обчислювалася відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та здійснити її перерахунок і виплату на підставі довідок Тернопільської міської ради від 21.06.2024 № 194/5 і № 193/5 з урахуванням раніше виплачених сум.
Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд –
постановив:
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі № 500/2571/25 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	З. М. Матковська