Справа №766/3017/26
н/п 1-кп/766/3420/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.03.2026 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні в м. Херсоні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 17.02.2026 року №12026232040000038, за обвинуваченням:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ломозів Могилів-Подільского району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , маючого середню освіту, неодруженого, утриманців немаючого, військовослужбовця військової служби за контрактом, розвідника-навідника 2 розвідувального відділення 2 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , матроса, раніше не судимого, -
- у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи її на посаді розвідника-навідника 2 розвідувального відділення 2 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , матросом, на початку грудня 2025 року (більш точну дату в ході досудового розслідування не встановлено), під час перебування в смт. Зеленівка, Херсонського району Херсонській області (більш точну адресу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим), з використанням мережі Інтернет звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи з метою виготовлення на своє ім`я завідомо підробленого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи - посвідчення водія з правом керувати транспортними засобами з категорією «В», тобто у порушення порядку, встановленого Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», з наміром його подальшого отримання та використання з метою керування транспортними засобами. 
Надалі, в період з 20 по 25 грудня 2025 року, більш точної дати встановити не представилось можливим, ОСОБА_2 , прибув до відділення «Нової Пошти №1» за адресою: вулиця Світла, 2б, смт. Зеленівка, Херсонського району Херсонській області, де отримав від зазначеної вище особи поштове відправлення - підроблений офіційний документ, який надає права, а саме - посвідчення водія на право керування транспортними засобами з категоріями «В», серії та номер НОМЕР_2 видане 18.11.2025 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В подальшому, 17.02.2026 приблизно о 11:20 годин, керуючи автомобілем «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись у м. Херсоні по проспекту 200-річчя Херсону, біля буд. 21, був зупинений поліцейськими УПП в Херсонській області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», яким під час перевірки документів на право керування транспортним засобом в порядку ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, пред`явив завідомо підроблене посвідчення водія із серією та номером НОМЕР_4 видане 18.11.2025 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з власним фотозображенням, яке видав за своє, таким чином використав у якості підтвердження особи та права на керування відповідним транспортним засобом завідомо підроблений офіційний документ, отриманий ним у порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» від 08.05.1993 № 340.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
Прокурор звернувся до суду із обвинувальним актом щодо вчинення кримінального проступку, та з клопотанням про розгляд кримінального проступку в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду.
До вказаного обвинувального акту відносно ОСОБА_2 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_3 , відповідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства правопорушенні, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, суд вважає за можливе провести розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні в порядку ст.382КПК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження та без фіксування за допомогою технічних засобів в порядку, визначеному ч. 4 ст. 107 КПК України.
При призначенні покарання ОСОБА_2 , реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, суд вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винного, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, має постійне зареєстроване місце проживання, військовослужбовець військової служби за контрактом, характеризується позитивно, свою вину визнав в повному об`ємі, розкаявся у вчиненому, а тому обставиною, що пом`якшує покарання є повне визнання вини та щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання судом встановлено не було.
Крім того, відповідно до ст.ст.50,65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи викладене суд вважає, з урахуванням позиції ОСОБА_2 можливо призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України, у виді штрафу, який на думку суду буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.
Наведене відповідатиме завданням та цілям кримінального покарання, та сприятиме виправленню обвинуваченого, буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
За відсутності заборон визначених зазначеною нормою, з огляду на те, що арешт майна було застосовано лише з метою збереження речових доказів, суд вважає за можливе скасувати раніше обрані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
Шкода відсутня.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
На підставі ч. 2 ст.124КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню судові витрати на залучення експерта.
Керуючись ст. ст. 124, 174, 373-376, 382 КПК України, суд, -
у х в а л и в:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 4457 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) гривень 00 копійок.
Скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 24.02.2026 (№766/1971/26), а саме: посвідчення водія НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , упаковано до сейф-пакету PSP1472775; 
Речові докази:
- посвідчення водія НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке упаковано до сейф-пакету PSP1472775; 
- бланк посвідчення водія на пластиковій основі серії НОМЕР_2 виданого 18.11.2025 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поміщений до полімерного сейф-пакету Експертної служби МВС України №3639025;
- оптичний диск DVD+R з надписом HP 16X 4.7GB 120MIN з наявним відеофайлом «ЕРДР 12026232040000038»- залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду з урахуванням обмежень, визначених ч. 1 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Копію вироку негайно направити учасникам судового провадження.

Суддя	ОСОБА_1