П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 127/32898/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Медяна Ю.В. 
Суддя-доповідач - Граб Л.С. 
22 квітня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Граб Л.С. 
суддів: Матохнюка Д.Б.  Сторчака В. Ю. , 
за участю: секретаря судового засідання: Магрета А. В.,
позивача: ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення №1189 від 10.10.2025 про накладення адміністративного стягнення у розмірі 850 грн. штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.03.2026 позов задоволено:
-визнано протиправною та скасовано постанову №1189, винесену адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради 10.10.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП-закрито.
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
В судовому засіданні позивач заперечила стосовно задоволення апеляційної скарги і просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідач уповноваженого представника для участі у судовому засіданні не направив.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 18.03.2024 головним інспектором КП «Муніципальна варта» ВМР Комендрою І.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії МВ №000137, відповідно до якого 18.03.2024 о 09:10 год. виявлено факт організації головою ОСББ «Щасливий дім 54» Барковою Л.Г. виконання робіт по облаштуванню трубопроводу для відведення дощових і талих вод з багатоквартирного будинку за адресою: м. Вінниця, вул. Литвиненко-Вольгемут, 54, без погодження, виданого у встановленому законом порядку. 
03.05.2024 Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради винесено постанову №488, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 850 грн. У постанові зазначено, що комісія, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії МВ №000137 від 18.03.2024, встановила, що18.03.2024 о 09:10 год. голова правління ОСББ «Щасливий дім 54» Баркова Л.Г. організувала роботи по облаштуванню трубопроводу для відведення дощових талих вод з багатоквартирного будинку за адресою: вул. М.Литвиненко-Вольгемут, 54, без погодження, виданого в установленому законом порядку, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП (п.2.12.1(1), 10.1.10 «Правил благоустрою території Вінницької міської територіальної громади»).
Відповідно до акту здачі-приймання робіт (наданих послуг) від 29.03.2024, підписаного головою ОСББ «Щасливий дім 54» Барковою Л.Г. та ФОП ОСОБА_2 , останній виконав роботи (надав послуги) з облаштування системи водовідведення з 6-го під`їзду за адресою: м. Вінниця, вул. М.Литвиненко-Вольгемут, 54, у період з 17.03.2024 по 21.03.2024, що передбачені умовами договору №1/1 від 01.02.2024: демонтаж та монтаж зливної труби в підвалі 6-го під`їзду; прорізвання асфальту і монтаж зливної труби та заливання бетоном, вихід зливної труби з підвалу 6-го під`їзду; свердління отвору в залізобетонному блоці діаметром 130. 
Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження №75802446 від 26.02.2024, виданої головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондар Н.С., постанова №488, видана 03.05.2024 Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради, виконана в повному обсязі.
15.08.2025 головним інспектором КП «Муніципальна варта» ВМР Мельником О.О. складено протокол про адміністративне правопорушення серії МВ №00308, відповідно до якого 15.08.2025 о 09:29 год. виявлено факт організації головою ОСББ «Щасливий дім 54» Барковою Л.І. виконаних робіт по облаштуванню трубопроводу для відведення дощових і талих вод з багатоквартирного будинку за адресою: м. Вінниця, вул. Литвиненко-Вольгемут, 54, без погодження, виданого у встановленому законом порядку. 
10.10.2025 Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради винесено постанову №1189, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 850 грн. 
За змістом даної постанови, комісія, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії МВ №00308 від 15.08.2025, встановила, що 15.08.2025 о 09:29 год. голова правління ОСББ «Щасливий дім 54» Баркова Л.Г. організувала виконання робіт по облаштуванню трубопроводу для відведення дощових талих вод з багатоквартирного будинку за адресою: вул. М.Литвиненко-Вольгемут, 54, без погодження, виданого в установленому законом порядку, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП (п.2.12.1(1), 10.1.10 «Правил благоустрою території Вінницької міської територіальної громади»). 
Не погоджуючись із вищезазначеною постановою, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 cт. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 1 статті 218 КУпАП встановлено, що адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103-1, 103-2, 104, 104-1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149-152, частиною першою статті 154, статтями 155, 155-2, частиною другою статті 156, частинами першою - четвертою статті 156-1, статтями 156-2, 159, частиною першою статті 163-17, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, статтею 181-1, частиною першою статті 182, статтями 183, 185-12, 186, 189, 189-1, 212-1 цього Кодексу.
Ст.152 КУпАП закріплено, що порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За визначеннями, наведеними у ч.1 ст.1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" від 06.09.2005 №2807-IV (Закон №2807-IV), благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля; територія - сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об`єктів благоустрою населених пунктів: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об`єктів, об`єктів промисловості, комунально-складських та інших об`єктів у межах населеного пункту.
У ст.34 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" зазначено, що Правила благоустрою території населеного пункту-це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.
Статтею 42 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" передбачено, що до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів притягаються особи, винні у порушенні правил благоустрою територій населених пунктів.
Статтею 245 КУпАП регламентовано, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 278 КУпАП врегульовано, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
За приписами ст.283 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.
Так, відповідно до п.9 Переліку земляних та/або ремонтних робіт, для проведення яких необхідно отримати дозвіл, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2013 р. № 870, для прокладення, перекладення або заміни водостічних, водопровідних труб та водоприймальних колодязів слід отримати дозвіл.
Згідно з п.10.1.10 Правил благоустрою Вінницької міської територіальної громади, затверджених рішенням Вінницької міської ради від 22.05.2020 № 2254 (далі Правила), забороняється відведення дощових, талих вод з приватних будинків, споруд на територію загального користування (дороги, тротуари у випадках де відсутня зливова каналізація тощо).
Відповідно до пп.1 п.2.12.1 Правил, на об`єктах, елементах благоустрою забороняється: виконувати роботи без дозволу, іншого документу в разі якщо обов`язковість його отримання передбачена законом, органом місцевого самоврядування та її виконавчим комітетом.
Отже, як підставно зазначено судом першої інстанції, ОСОБА_1 для організації виконання робіт по облаштуванню трубопроводу для відведення дощових талих вод з багатоквартирного будинку за адресою: вул. М.Литвиненко-Вольгемут, 54, повинна була отримати дозвіл. Проте, відомості про отримання нею такого дозволу матеріали справи не містять.
Таким чином, у вказаних діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, за яке останню 03.05.2024 постановою №488 Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 850 грн.
Постанова №488 від 03.05.2024, не оскаржувалася та не була скасована, а адміністративне стягнення у вигляді штрафу позивачем сплачене в повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Отже, ОСОБА_1 вже притягувалася до відповідальності, як голова правління ОСББ «Щасливий дім 54» за організацію виконання робіт по облаштуванню трубопроводу для відведення дощових талих вод з багатоквартирного будинку за адресою: вул. М.Литвиненко-Вольгемут, 54, без погодження, виданого в установленому законом порядку.
В той же час, як встановлено судом, текст вказаної постанови повністю дублює текст оскаржуваної постанови №1189, винесеної адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради 10.10.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП, в частині викладу обставин вказаного правопорушення.
Верховний Суд у постанові від 20 грудня 2024 року у справі №751/2179/16-а зазначив, що на даний час є правові позиції як Вищого адміністративного суду України, викладені в постанові від 01.06.2017 у справі №452/291/16-а, а також ухвалах: від 30.11.2017 №461/4518/15-а, від 11.10.2017 №441/224/16-а (2-а/441/15/16) та Верховного Суду, викладені в постановах від 15.12.2020 у справі №442/6399/16-а, від 25.01.2022 у справі №754/1091/17), в яких наголошено, що в положеннях МК України не міститься визначення триваючого правопорушення. Разом з тим, триваючими адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою, припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Такі правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що «організація виконання робіт по облаштуванню трубопроводу для відведення дощових талих вод з багатоквартирного будинку за адресою: вул. М.Литвиненко-Вольгемут, 54» не є триваючим правопорушенням, оскільки з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що демонтаж та монтаж зливної труби в підвалі 6-го під`їзду; прорізвання асфальту і монтаж зливної труби та заливання бетоном, вихід зливної труби з підвалу 6-го під`їзду; свердління отвору в залізобетонному блоці діаметром 130 були фактично виконані та завершені ще 29.03.2024, тобто на дату складання протоколу серії МВ №00308 від 15.08.2025 та винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не могла організовувати такі роботи, оскільки вони вже були завершені рік тому. При цьому, доказів того, що ОСОБА_1 організувала відновлення вказаних робіт або розпочала інші роботи матеріали справи не містять.
Таким чином, оскаржуваною постановою позивача фактично повторно притягнуто до адміністративної відповідальності за одне й те саме порушення, що є неприпустимим. 
Згідно з ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Принцип non bis in idem закріплений у ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: «Нікого не може бути вдруге притягнуто до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави».
За встановлених обставин, колегівя суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для визнання протиправною та скасування постанови №1189, винесеної адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради 10.10.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП. 
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 березня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Граб Л.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Матохнюк Д.Б.    Сторчак В. Ю.