Справа № 591/313/26
Провадження № 2/591/83/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2026 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді – Северинової А.С.,
з участю секретаря судового засідання – Волкової Є.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу № 591/313/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, - 

в с т а н о в и в :

15 січня 2026 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 30 серпня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що на даний час вона з відповідачем припинили будь-які стосунки, у них зникло взаєморозуміння, вони почали окремо проживати один від одного, оскільки сімейне життя між ними погіршилось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Фактично сім`я припинила своє існування. Також зазначає, що вже досить тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Повідомляє, що шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведуть.
Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів, то позивачка зазначає, що відповідач є батьком дітей, але ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати їх. Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні, але вона з відповідачем не може у добровільному порядку вирішити питання про сплату ним аліментів та виконання обов`язку з матеріального утримання дітей.
Посилаючись на вказані обставині, позивачка просить розірвати шлюб між нею і відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 січня 2026 року відкрито провадження у даній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Позивачка ОСОБА_1 подала заяву, у якій просить суд розглядати справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про дату час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.
Зі згоди позивачки, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. 
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 30 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1332 (а.с. 7).
Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком яких є відповідач ОСОБА_2 (а.с. 8-9).
У частині 1 статті 21, частині 1 статті 24 СК України йдеться про те, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Згідно вимог ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін.
На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаєморозуміння. Так як відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, заперечень з приводу заявленого позову не висловив, заяв з приводу необхідності надання строку для примирення між подружжям не заявляв, суд приходить до висновку, що доводи позову про неможливість збереження сім`ї є обґрунтованими, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.
Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає наступне.
За положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 
Крім того, відповідно до частини 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з вимогами статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
За нормами частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 
Відповідно до частини 1 та 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до частини 2 та 3 статті 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Як передбачено частиною 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу – із дня подання такої заяви.
Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку, дані про осіб, які б перебували на його утримані, відсутні, і він має об`єктивну можливість виплачувати аліменти. Будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав, а матеріали справи не містять. 
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів на утримання дітей буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дітей, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача та інших осіб.
Таким чином, позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову – з 15 січня 2026 року, до досягнення найстаршою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням вимоги про розірвання шлюбу необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1331 грн 20 коп. (3328 грн * 0,4) (а.с. 10а).
Крім того, у зв`язку із задоволенням вимоги про стягнення аліментів необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1331 грн 20 коп. (3328 грн * 0,4), оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову за вказаною вимогою на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст. 141, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 30 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1332.
Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з 15 січня 2026 року і до досягнення найстаршою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1331 грн 20 коп.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1331 грн 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Зарічного районного суду м. Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення суду безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повне судове рішення складено 16 березня 2026 року.

Суддя А.С. Северинова