Справа № 718/404/26
Провадження 2/718/189/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" квітня 2026 р. м.Кіцмань Чернівецька область 

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді Масюк Л.О., секретаря Харабара А.О., за участю позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки, адвоката Сарафінчан І.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), інтереси якої представляє ОСОБА_2 , до державного нотаріуса Кіцманського державної нотаріальної контори Чернівецької області Івано-Франківського управління Міністерства юстиції України Беженар А.М. про визнання протиправною та скасування постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Сарафінчан І.Ф., звернулася до суду з позовом до державного нотаріуса Кіцманського державної нотаріальної контори Чернівецької області Івано-Франківського управління Міністерства юстиції України Беженар А.М. про визнання протиправною та скасування постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Більше 20 років ОСОБА_3 працював на території Російської Федерації, а відтак в 2008 році отримав дозвіл на тимчасове проживання на території Російської Федерації, про що свідчить відповідна відмітка, вчинена у його внутрішньому українському паспорті.
Зазначає, що ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований в в АДРЕСА_1 .
Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер в м.Анадир Чукотського автономного округу Російської Федерації, що підтверджується довідкою про смерть №С-00297, складеного відділом РАЦС адміністрації анадирського муніципального району Чукотського автономного округу, запис акта №170259870000200155003.
Крім цього, вказує на те, що 15.10.2025 року відділом РАЦС адміністрації Анадирського муніципального району Чукотського автономного округу Російської Федерації видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , запис про смерть №170259870000200155003.
Також зазначає, що у звязку зі смертю чоловіка позивачка звернулася до Кіцманської державної нотаріальної контори Чернівецької області Івано-Франківського управління Міністерства юстиції України для оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , де їй ІНФОРМАЦІЯ_2 надано витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі.
Разом з тим, 23.12.2025 року державним нотаріусом Беженар А.М. Кіцманської державної нотаріальної контори Чернівецької області Івано-Франківського управління Міністерства юстиції України видано постанову №413/02-31, якою позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 , виданного відділом РАЦС адміністрації Анадирського муніципального району Чукотського автономного округу Російської Федерації не проставлений апостиль, тобто воно не є чиним в Україні.
Вказує, що порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, встановлює Закон України «Про міжнародне приватне право».
Відповідно до статті 13 цього Закону документи, що видані уповноваженими органами держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні і разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.
Станом на 24.02.2022р. у відносинах між Україною та російською федерацією діяла Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року.
Статтею 13 цієї Конвенції передбачалось, що документи які на території однієї із Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах її компетенції та за встановленою формою і скріплені гербовою печаткою ухвалюються на територіях інших Договірних Сторін без будь-якого спеціального посвідчення.
Документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів.
Тобто, до повномасштабного вторгнення, документи видані російською федерацією приймались на території України без будь-якого спеціального посвідчення (апостилю).
Зазначає, що 23.12.2022р. набрав чинності Закон України від 01.12.2022р. №2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993».
Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України 22.01.1993р. та Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28.03.1997р. та вихід України з Конвенції від 22.01.1993р. та Протоколу від 28.03.1997р.
Це означає, що дія цієї Конвенції, у тому числі і статті 13, зупиняється щодо будь-яких документів, виданих, посвідчених лише у двох країнах (російська федерація та республіка білорусь), незалежно від дати їх видачі, посвідчення.
Водночас для захисту прав і свобод громадян України та інших осіб, що мають документи вказаних країн, Кабінет Міністрів України врегулював питання використання документів цих країн на час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування.
Також вважає, що з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2023р. №107 «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав» Відповідач зобов`язаний був прийняти оригінал свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 , виданого 15.10.2025р. відділом рацс адміністрації анадирського муніципального району чукотського автономного округу російської федерації без проставляння апостилю та вчинити нотаріальну дію щодо реалізації права Позивача на спадкування.
На підтвердження наведеної вище правової позиції, Позивач через свого представника звернувся до Міністерства юстиції України з адвокатським запитом про надання роз`яснення щодо застосування постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2023р. за №107 в аспекті ситуації, пов`язаної із зверненням ОСОБА_1 .
Листом від 27.01.2026р. за №11365/10006-33-26/37.2 Міністерство юстиції України підтвердило поширення положень постанови КМУ на документи, видані на території російської федерації.
Вказує, що оскаржувана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесена 23.12.2025р. державним нотаріусом Беженар А.М. Кіцманської державної нотаріальної контори Чернівецької області за №413/02-31 не містить жодної підстави зазначеної у ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат». 
Більше того, твердження Відповідача щодо необхідності звернення до суду в Україні для встановлення факту смерті ОСОБА_3 є неспроможним, оскільки в цивільному процесуальному законодавстві України відсутня норма, яка б передбачала процедуру встановлення факту смерті на території іноземної держави. 
За таких обставин, просить позов задовольнити, визнати протиправною та скасувати постанову державного нотаріуса Беженар А.М. Кіцманської державної нотаріальної контори Чернівецької області Івано-Франківського управління Міністерства юстиції України, видану 23.12.2025 року за №413/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
Відповідачка, державний нотаріус Кіцманського державної нотаріальної контори Чернівецької області Івано-Франківського управління Міністерства юстиції України Беженар А.М., в судове засідання не з`явилася, скерувала на адресу суду відзив на позовну заяву. 
У відзиві вказує на те, що спадкоємиця ОСОБА_1 надала до Кіцманської державної нотаріальної контори свідоцтво про смерть спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Анадир Чукотського автономного округу Чукотського автономного округу Російської Федерації, про що 15.10.2025 року відділом РАЦС адміністрації анадирського муніципального району Чукотського автономного округу Російської Федерації видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .
Зазначає, що 23.12.2022 року набрав чинності Закон України від 01.12.2022 року №2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року». Цим законом передбачено зупинення у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь дії вказаної вище Конвенції. Тобто документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Крім того зазначає, що Кіцманська державна нотаріальна контора не може бути відповідачем у даній справ.
Враховуючи наведене, просить відмовити у задоволенні позову та слухати справу без представника Кіцманської державної нотаріальної контори. 
Представник позивачки ОСОБА_1 , адвокат Сарафінчан І.Ф., надала відповідь на відзив, у якій вказує на те, що позов не заявлено до Кіцманської державної нотаріальної контори, відповідачем у справі визначено саме державного нотаріуса Беженар А.М., як самостійного суб`єкта та учасника судового процесу з огляду на предмет оскарження. Так, предметом оскарження у цій справі є постанова державного нотаріуса Беженар А.М., якою вона, діючи як державний нотаріус, відмовила у вчиненні нотаріальної дії. Більше того, у відзиві відповідач сам підтверджує, з посиланням на норми законодавства, що «… Нотаріуси та державні нотаріальні контори можуть бути відповідачами у судовому процесі лише у випадках, коли предметом оскарження є відмова від вчинення нотаріальної дії або процедура вчиненні нотаріальної дії…». Таке твердження повністю відповідає статті 50 Закону України «Про нотаріат» згідно з якою нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З огляду на наявність постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії в системному зв`язку із приписами статті 50 Закону України «Про нотаріат», суб`єктний склад сторін у цій справі цілком та повністю відповідає як нормі законодавства про нотаріат, так і процесуальному законодавству. 
Посилається на те, що з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2023р. №107 «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав» Відповідач зобов`язаний був прийняти оригінал свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 , виданого 15.10.2025р. відділом РАЦС адміністрації Анадирського муніципального району Чукотського автономного округу російської федерації без проставляння апостилю та вчинити нотаріальну дію щодо реалізації права позивача на спадкування. 
Вважає, що посилання відповідача на судову практику Верховного Суду 2022 року також є безпідставним, адже ця практика не стосується предмету спору в рамках наявної постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2023р. №107, якою як раз і врегульоване спірне питання саме у зв`язку із зупиненням дії та виходом України з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року. 
З урахуванням викладеного вище вважає, що аргументи, наведені відповідачем у відзиві жодним чином не спростовують аргументів позивача, викладених у позові та доказів наданих на підтвердження заявлених позовних вимог.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник, адвокат Сарафінчан І.Ф., в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові.
Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 від 25.02.1989 року вбачається, що 25.02.1989 року зареєстрували шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с.16).
Згідно довідки про смерть №С-00297, складеної відділом РАЦС адміністрації Анадирського муніципального району Чукотського автономного округу РФ вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер в м.Анадир Чукотського автономного округу Російської Федерації, що також підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 15.10.2025 року, запис про смерть №170259870000200155003, яке видано відділом РАЦС адміністрації анадирського муніципального району Чукотського автономного округу Російської Федерації (а.с.17-18).
Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №83718461 від 23.12.2025 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа номер у спадковому реєстрі 75054226, номер у нотаріуса 478/2025 (а.с.19).
Постановою державного нотаріуса Беженар А.М. Кіцманської державної нотаріальної контори Чернівецької області Івано-Франківського управління Міністерства юстиції України №413/02-31 від 23.12.2025 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в Анадир Чукотського автономного округу Російської Федерації оскільки спадкоємиця надала свідоцтво про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 15.10.2025 року, запис про смерть №170259870000200155003, яке видано відділом РАЦС адміністрації анадирського муніципального району Чукотського автономного округу Російської Федерації без поставлення апостилю (а.с.20-21).
Згідно інформації Мінстерства юстиції України вбачається, що після виходу України з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року (29.12.2023 року) офіційні документи, видані у державах, які були учасницями цієї Конвенції станом на 24.02.2022 року можуть прийматися на території України без вимоги додаткового засвідчення протягом строку, визначеного вказаною постановою КМУ (а.с.26).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою завдання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).
Завданнями нотаріату є забезпечення захисту та охорони власності, прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, сприяння зміцненню законності та правопорядку, попередження правопорушень.
Нотаріус посвідчує безспірні права та безспірні факти, у наявності яких він може упевнитися безпосередньо або на підставі відповідних документів, а також вчиняє інші дії, спрямовані на юридичне підтвердження та закріплення цивільних прав, щоб запобігти їх можливому порушенню в майбутньому.
Відповідно до ст.55та ст.124 Конституції України, кожна особа має право на судовий захист своїх прав та законних інтересів, причому юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Виходячи зі змісту частини 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди тощо.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Оскарження нотаріальної дії можливе, якщо особа вважає, що така дія була вчинена неправомірно. Оскарження ж відмови у такому вчиненні матиме місце у разі, якщо особа вважає, що нотаріус неправомірно відмовив у вчиненні нотаріальної дії.
Статтею 49 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо:
1) вчинення такої дії суперечить законодавству України;
2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії;
3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії;
4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства;
5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень;
6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності;
7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення;
8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням;
8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників.
Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, може відбуватися оскарження нотаріальної дії, відмови у вчиненні нотаріальної дії або ж нотаріального акта.
Порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, встановлює Закон України «Про міжнародне приватне право».
Відповідно до статті 13 цього Закону документи, що видані уповноваженими органами держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні і разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.
Міністерство юстиції України роз`яснило особливості визнання документів, виданих компетентними органами російської федерації та республіки білорусь, та порядок їх поновлення в Україні після виходу з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах.
Правові відносини між Україною, російською федерацією та республікою білорусь у цивільних справах було врегульовано Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року в редакції Протоколу до неї 1997 року (Конвенція).
Проте Законом України № 2783-IX від 1 грудня 2022 року, який набрав чинності 23.12.2022 року, зокрема, зупинено дію Конвенції у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь.
Водночас постановою Кабінету Міністрів України від 4 лютого 2023 року № 107 «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав» (постанова № 107) встановлено, що під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 року такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення.
Таким чином, після виходу України з Конвенції офіційні документи, видані в державах, які були учасницями цієї Конвенції станом на 24 лютого 2022 року, можуть прийматися на території України без вимоги додаткового засвідчення протягом строку, визначеного постановою № 107.
Дія постанови № 107 поширюється на офіційні документи іноземних держав, у відносинах з якими станом на 24 лютого 2022 року діяло зобов`язання приймати такі документи в Україні без спеціального засвідчення. Текст постанови не містить застережень чи обмежень щодо дати видачі таких документів.
Судом встановлено, що свідоцтво про смерть  ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Анадир Чукотського автономного округу Чукотського автономного округу Російської Федерації, серії НОМЕР_1 , запис про смерть №170259870000200155003, видано відділом РАЦС адміністрації Анадирського муніципального району Чукотського автономного округу Російської Федерації 15.10.2025 року, і оскільки вказана вище постанова КМУ не містить застережень чи обмежень щодо дати видачі таких документів, то дія постанови № 107 поширюється на вказаний офіційний документ РФ, у відносинах з якою станом на 24 лютого 2022 року діяло зобов`язання приймати такі документи в Україні без спеціального засвідчення (апостилю), а отже підстави для винесення оскаржуваної постанови державним нотаріусом Кіцманської державної нотаріальної контори Чернівецької області Івано-Франківського управління Міністерства юстиції України Беженар А.М. відсутні.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст.3,4,11-13,19,263,265,279 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ: 

Позовні вимоги  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), інтереси якої представляє ОСОБА_2 , до державного нотаріуса Кіцманського державної нотаріальної контори Чернівецької області Івано-Франківського управління Міністерства юстиції України Беженар А.М. про визнання протиправною та скасування постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову державного нотаріуса Кіцманського державної нотаріальної контори Чернівецької області Івано-Франківського управління Міністерства юстиції України Беженар А.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.12.2025 року за №413/02/-31.
Рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення чи дня складання повного судового рішення.

Суддя Кіцманського районного
суду Чернівецької області Масюк Л.О.