Справа № 216/8704/25
провадження №2-о/216/61/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Центрально-міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Стартанович Д.В.,
за участю:
секретаря судового засідання Клименко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (заінтересована особа Виконавчий комітет Центрально-Міської районної в місті ради) , -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду і з заявою, в якій просить суд: встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сім`єю не менше як п`ять років на час відкриття спадщини у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказана заява вмотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її родичка ОСОБА_3 , актовий запис № 37 від 06.01.2025р.. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на час подання заяви ОСОБА_1 продовжує проживати за адресою АДРЕСА_1 . Факт постійного проживання підтверджується актом обстеження житлового приміщення від 17.11.2025 року затверджений головою квартирного комітету №22, показами свідків.
ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому звернулась до державного нотаріуса у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини.
31.10.2025р. постановою державного нотаріуса Першої криворізької державної нотаріальної контори Заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не доведено факт її родинних зв`язків із спадкодавицею.
Ухвалою суду від 28.11.2025р. заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.
Заявниця пред`явлені вимоги підтримала, наполягав на їх задоволенні, про що подав відповідну заяву.
Представник заінтересованої особи Виконавчий комітет Центрально-Міської районної в місті ради надав суду відповідне клопотання відповідно до якого в задоволені заяви не заперечували, просить суд розглянути справу без його участі.
Суд, врахувавши позицію заявника, та його представника, заінтересованих осіб, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла родичка Заявниці ОСОБА_3 , актовий запис № 37 від 06.01.2024р.. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
09 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Першої криворізької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини.
31 жовтня 2025 року ОСОБА_1 повторно звернулась із заявою до Першої криворізької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини.
31.10.2025р. постановою державного нотаріуса Першої криворізької державної нотаріальної контори Заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не доведено факт її родинних зв`язків із спадкодавицею.
Так, на час смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23.12.1988 року №2805.
Факт спільного проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 з січня 2018 року по час смерті ОСОБА_3 також підтверджується актом від 17.11.2025р., який підписано сусідами по будинку АДРЕСА_1 : ОСОБА_4 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , який мешкає за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою АДРЕСА_2 .
В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що він є чоловіком заявниці. Померла ОСОБА_3 є тіткою ОСОБА_1 .. ОСОБА_1 проживала зі своєю тіткою ОСОБА_3 з 2018 року, оскільки остання після інсульту потребувала постійного догляду. 
В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , пояснила, що мешкає за адресою АДРЕСА_2 та підтвердила факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 з 2018 року, оскільки остання після інсульту потребувала постійного догляду. Крім того свідок пояснила, що зі слів померлої ОСОБА_1 є її племінницею. 
В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , пояснив, що мешкає за адресою АДРЕСА_2 та підтвердив факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 з 2018 року, оскільки остання після інсульту потребувала постійного догляду.
Згідно копії спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка була направлена Першою криворізькою державною нотаріальною конторою інші спадкоємці відсутні.
Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини..
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1ст.1268 ЦК України).
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України).
Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Місцем проживання фізичної особи згідно з ч.ч.1, 2, 6 ст.29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.
Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним місцем проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою.
Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.
Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17, постанові Верховного Суду від 26.04.2023р. у справі № 204/1052/20
Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).
Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).
Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,4,13,19,76-82,141,263, 265,267,268,273,293,294,315-319,351-352,354,430 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
1. Заяву ОСОБА_1 (заінтересовані особи: Виконавчий комітет Центрально-Міської районної в місті ради) про встановлення факту постійного проживання - задовольнити.
2. Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сім`єю не менше як п`ять років на час відкриття спадщини у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:Відомості про учасників справи:
Заявник: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .
Заінтересовані особи: Виконавчий комітет Центрально-Міської в місті ради ЄДРПОУ: 04052560, юридична адреса: 50000, м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, буд. 27.
Рішення складено та підписано без проголошення 16.02.2026.
Суддя Д.В. Стартанович