ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/728/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови, 
в с т а н о в и в:
Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – позивач, ГУ ПФУ у Львівській області) звернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі – відповідач, ВДВС УЗПВР у Львівській області), в якому просить скасувати постанову відповідача від 05.01.2026 ВП №75153524 про накладення штрафу в розмірі 10 200 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ГУ ПФУ у Львівській області виконало рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 у справі №380/3279/24, здійснивши перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2022 з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. відповідно до Постанови від 14.07.2021 № 713, та з 01.03.2023 без обмеження максимальним розміром, про що повідомило відповідача листом від 11.07.2025 №1300-5310-5/92696. Однак при прийнятті спірної постанови державний виконавець не перевірив факт виконання судового рішення і не дослідив поважності причин невиконання чи виконання не в повному обсязі. Просить задовольнити позов і скасувати постанову про накладення штрафу.
Відповідачем позову не визнано з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у такому. Державним виконавцем 18.06.2024 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №75153524, яку скеровано сторонам до відома та виконання ГУ ПФУ у Львівській області. Боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. 05.09.2025 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 грн. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/18723/25 від 03.11.2025 про скасування постанови від 05.09.2025 ВП № 75153524 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в розмірі 5100,00 грн у задоволенні позову відмовлено повністю. Станом на 05.01.2026 боржником не надано жодної інформації про виконання чи причини невиконання судового рішення, у зв`язку з чим було накладено штраф у розмірі 10 200 грн. Вважає постанову про накладення штрафу від 05.01.2026 ВП №75153524 правомірною, а позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.
Ухвалою від 19.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом сторін. Судове засідання призначено на 27.01.2026. 
Судове засідання, що призначено на 27.01.2026, відкладено до 05.02.2026 у зв`язку із оголошення повітряної тривоги у Львівській області
Відповідачем 05.02.2026 (вх. №9296) та (вх.№9339) подано два відзиви на позовну заяву аналогічного змісту. 
Суд у судовому засіданні 05.02.2026 заслухав вступну промову представника позивача та оголосив перерву до 19.02.2026.
Позивачем 17.02.2026 (вх. №12508) подано клопотання про доручення до матеріалів справи постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2026 у справі № 380/18723/25.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання 19.02.2026 не прибули, у зв`язку з чим суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.
Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Постановою державного виконавця ВПВР УЗПВР у Львівській області від 18.06.2024 відкрито виконавче провадження № 75153524 з примусового виконання виконавчого листа № 380/3279/24, виданого 17.05.2024 Львівським окружним адміністративним судом, стягувачем у якому є ОСОБА_1 , а боржником - ГУ ПФУ у Львівській області.
ГУ ПФУ у Львівській області листом від 11.07.2025 №1300-5310-5/92696 повідомило відповідача про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 у справі №380/3279/24 шляхом проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2022 з врахуванням щомісячної доплати у розмірі 2 000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та з 01.03.2023 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум. З 01.08.2024 загальний розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 становить 23 851 грн 40 к. 
Посилаючись на статтю 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, повідомило, що доплата пенсії по рішенню суду за період з 01.08.2022 по 31.05.2024, яка становить 39 941 грн 75 к., буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України. 
Вказаним листом ГУ ПФУ у Львівській області також просило винести постанову про закінчення виконавчого провадження. 
Постановою державного виконавця від 05.09.2025 ВП № 75153524 на ГУ ПФУ у Львівській області за невиконання рішення суду накладено штраф у розмірі 5100 грн.
ГУ ПФУ у Львівській області оскаржило вказану постанову в судовому порядку.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03.11.2025 у справі № 380/18723/25 відмовлено у задоволенні позову про скасування постанови від 05.09.2025 ВП № 75153524 про накладення штрафу.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2026 у справі № 380/18723/25 апеляційну скаргу ГУ ПФУ у Львівській області задоволено, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.11.2025 у справі № 380/18723/25 скасовано та прийнято постанову, якою визнано протиправною та скасовано постанову від 05.09.2025 про накладення штрафу у ВП № 75153524.
Державним виконавцем 05.01.2026 винесено постанову у ВП № 75153524 про накладення на ГУ ПФУ у Львівській області штрафу в розмірі 10 200 грн за невиконання рішення суду.
Постанова державного виконавця про накладення штрафу від 05.01.2026 у ВП №75153524 є предметом оскарження у цій справі з підстав протиправності. 
При вирішенні справи суд керувався таким.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 (далі – Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) – це сукупність дій визначених у вказаному Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, вказаним Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до вказаного Закону, а також рішеннями, які відповідно до вказаного Закону підлягають примусовому виконанню.
Обов`язки і права виконавців визначено статтею 18 Закону №1404-VIII, відповідно до частини першої якої виконавець зобов`язаний вживати передбачених вказаним Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з пунктами 1 та 3 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до вказаного Закону (пункт 1); з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (пункт 3).
Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (частина 4 статті 18 Закону №1404-VІІІ).
Згідно з пунктом 16 частини 3 статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Відповідно статті 63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі встановлена статтею 75 Закону №1404-VІІІ, згідно з частиною першою якої у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення ( частина друга статті 75 Закону №1404-VІІІ).
З аналізу вказаних норм вбачається, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Отже, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.
Саме такі правові висновки викладені Верховним Судом в постановах від 10.09.2019 у справі №0840/3476/18, від 19.09.2019 у справі №686/22631/17 та від 07.11.2019 у справі №420/70/19 та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України враховано судом при розгляді цієї справи.
Спірною постановою на позивача накладено штраф на підставі статей 63 та 75 Закону №1404-VІІІ за повторне невиконання без поважних причин рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/3279/24.
Тобто, передумовою накладення на боржника штрафу у подвійному розмірі є повторне невиконання з поважних причин судового рішення і наявність постанови про накладення штрафу у розмірі, передбаченому частиною першою статті 75 Закону №1404-VІІІ.
Судом встановлено, що на момент розгляду цієї справи постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2026 у справі № 380/18723/25 визнано протиправною та скасовано постанову від 05.09.2025 про накладення штрафу у ВП № 75153524.
Восьмий апеляційний адміністративний суд у постанові від 28.01.2026 у справі № 380/18723/25 дав оцінку виконанню ГУ ПФУ у Львівській області рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 у справі №380/3279/24 і встановив відсутність обставин, які свідчать про невиконання боржником вимог виконавчого листа №380/3279/24, виданого 17.05.2024 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.03.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії позивачу без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.
Суд погодився із доводами апелянта, які відповідають правовій позиції Верховного Суду у постанові від 18.06.2019 № 826/721/16, про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів. Виконання рішення суду не може ставитись у залежність лише від волі та/або бажання боржника щодо такого виконання, а й повинно бути оцінено виконавчою службою на предмет наявності об`єктивних можливостей та відповідного законодавчого регулювання такого виконання.
Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, судовим рішенням від 28.01.2026 у справі №380/3279/24 встановлено відсутність обставин, які свідчать про невиконання ГУ ПФУ у Львівській області судового рішення у справі №380/3279/24, тому в силу частини четвертої статті 78 КАС України суд при розгляді цієї справи такі обставини презюмуються.
Оскільки накладення на боржника штрафу у подвійному розмірі ставиться у залежність від встановлення факту повторного невиконання з неповажних причин судового рішення та наявність штрафу у розмірі, передбаченому частиною першою статті 75 Закону №1404-VІІІ, то за встановленого судовим рішенням відсутністю факту невиконання судового рішення і скасування постанови від 05.09.2025 у ВП № 75153524 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн, постанову від 05.01.2026 у ВП № 75153524 про накладення штрафу у розмірі 10200 грн слід визнати протиправною і скасувати.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Перевіривши спірну постанову про накладення штрафу, суд дійшов висновку, що постанова не відповідає визначеним частиною 2 статті 2 КАС України критеріям для такого роду рішень і вимогам Закону №1404-VII, тому таку постанову слід визнати протиправною та скасувати, задовольнивши позов повністю.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ВДВС УЗПВР у Львівській області понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 662 грн 40 к., сплаченого за платіжною інструкцією № 535 від 13.01.2026.
Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в :

Позов Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, код ЄДРПОУ 13814885) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Шашкевича, буд. 1, м. Львів, 79000, код ЄДРПОУ 43316386) про скасування постанови, - задовольнити повністю. 
Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про накладення штрафу від 05.01.2026 ВП № 75153524.
Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Шашкевича, буд. 1, м. Львів, 79000, код ЄДРПОУ 43316386) за рахунок бюджетних асигнувань в користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, код ЄДРПОУ 13814885) 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 к. судових витрат у вигляді судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення. 
Рішення суду набирає законної після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хома О. П.