Справа № 127/6262/26
Провадження 2-а/127/64/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року 	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Горбатюка В.В.,
за участю секретаря судового засідання Соушко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Позов мотивовано тим, що постановою № 10794, винесеною ІНФОРМАЦІЯ_2 25.12.2025, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.
Позивач зазначив, що 11.12.2025 він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення військово-облікових даних. У цей же день йому вручили повістку на проходження військово-лікарської комісії з метою визначення ступеня придатності до військової служби. Позивач вказав, що військово-лікарську комісію він пройшов 04.02.2026, що підтверджується відомостями мобільного застосунку «Резерв+», а за результатами проходження комісії його визнано придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, охорони. Також позивач зазначив, що 11.12.2025 старший сержант ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 склав щодо нього протокол № 7715 про адміністративне правопорушення, у якому зазначив, що позивач не виконав вимоги пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3621-ІХ від 21.03.2024 у редакції Закону № 4235-ІХ від 12.02.2025 в частині обов`язку до 05.06.2025 пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.
Позивач вказував, що у протоколі він дав пояснення про причини невиконання цього обов`язку, а саме зазначив, що ВЛК не пройшов, оскільки постійно хворів. Розгляд протоколу призначили на 25.12.2025 на 10 год. 00 хв. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 . На думку позивача, 25.12.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 безпідставно виніс постанову №10794 про накладення на нього адміністративного стягнення за його відсутності. Позивач посилався на те, що в цей час проходив медичне обстеження, що підтверджує акт КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради» від 24-25 грудня 2025 року.
Крім того, позивач зазначив, що про винесену постанову дізнався лише після повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» про арешт банківських карток, а копію постанови отримав у приватного виконавця 20.02.2026. Позивач також зазначив, що хворіє з 2009 року, а процес проходження ВЛК затягнувся на певний час, оскільки з 31.12.2025 по 08.01.2026 він перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджує довідка № 7 КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради».
Обґрунтовуючи незаконність оскаржуваної постанови, позивач вказував, що 05.06.2025 був останнім днем, коли громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби, мали обов`язок пройти повторний медичний огляд, а тому наступний день, 06.06.2025, є днем, коли він не виконав передбачений законом обов`язок. На думку позивача, днем виявлення правопорушення також необхідно вважати 06.06.2025, оскільки саме з цього моменту відповідач як суб`єкт ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів мав доступ до відомостей про проходження або непроходження військово-лікарської комісії. З огляду на це позивач вважав, що відповідач виніс постанову 25.12.2025 поза межами строків, передбачених ст. 38 КУпАП, тому постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.
Ухвалою суду від 02.03.2026 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду.
Представник відповідача Скопчак Я.В. 17.04.2026 подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову. Також представник відповідача просив провести розгляд справи без його участі.
Відзив мотивовано тим, що 11.12.2025 стрілець взводу оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 старший сержант ОСОБА_2 , якого наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 639 від 07.09.2025 уповноважено складати протоколи про адміністративні правопорушення, склав щодо позивача протокол № 7715 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Представник відповідача зазначив, що позивач будучи у встановленому порядку визнаним обмежено придатним до військової служби, не виконав вимоги пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3621-ІХ від 21.03.2024 у редакції Закону № 4235-ІХ від 12.02.2025 в частині обов`язку до 05.06.2025 пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.
Представник відповідача звернув увагу, що до протоколу позивач надав письмові пояснення, в яких зазначив, що не пройшов ВЛК, оскільки хворіє, зауважень до протоколу не висловив, просив розглянути справу у його присутності, другий примірник протоколу отримав. Відповідач також зазначив, що про дату, час і місце розгляду справи позивач знав, оскільки він поставив підпис у відповідній графі протоколу, однак клопотань про відкладення розгляду справи до ІНФОРМАЦІЯ_3 не подавав.
Представник відповідача зазначив, що 25.12.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 постановою № 10794 визнав позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн. У зв`язку з неявкою позивача на розгляд справи відповідач направив йому копію постанови поштовим оператором Укрпошта 26.12.2025 на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що підтверджують поштові документи.
Крім викладення фактичних обставин, відповідач детально навів правове обґрунтування правомірності винесеної постанови. Відповідач послався на положення Конституції України, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону № 3621-ІХ від 21.03.2024, Закону № 4235-ІХ від 12.02.2025, Положення про військово-лікарську експертизу, КУпАП та КАС України. Відповідач зазначив, що закон прямо зобов`язав громадян України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності Законом № 3621-ІХ, самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста для отримання направлення на військово-лікарську комісію та до 05.06.2025 пройти повторний медичний огляд. Відповідач наголосив, що доказів виконання позивачем цього обов`язку у період з 04.05.2024 по 05.06.2025 не існує, а сам позивач цього не заперечує.
Окремо відповідач заперечив проти доводів позивача про сплив строку притягнення до адміністративної відповідальності. Представник відповідача зазначив, що правопорушення, пов`язане з непроходженням повторного медичного огляду, має триваючий характер, оскільки позивач не виконав покладений на нього законом обов`язок ані у визначений строк, ані після його спливу. На думку відповідача, триваюче правопорушення припиняється лише виконанням обов`язку або припиненням дії відповідної норми закону. Відповідач зазначив, що у цій справі правопорушення виявлено 11.12.2025, що підтверджує протокол № 7715, а постанову № 10794 винесено 25.12.2025, тобто в межах строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.
Крім того, відповідач послався на судову практику. Представник відповідача навів висновки Верховного Суду щодо розуміння триваючого правопорушення, а також послався на рішення Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2026 у справі №127/29739/25, від 26.11.2025 у справі №127/29879/25, від 16.12.2025 у справі №127/33113/25, від 15.04.2026 у справі №120/13873/25, від 17.02.2026 у справі №127/38253/25, а також на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26.01.2026 у справі №127/38356/25, у яких, за твердженням відповідача, суди дійшли висновку про триваючий характер такого правопорушення та про обчислення строку накладення адміністративного стягнення з дня його виявлення.
Позивач у судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 22.04.2026 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. 
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У відзиві на позовну заяву просив розгляд справи провести за відсутності відповідача.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, дійшов такого висновку.
Відповідно до копії постанови № 10794 від 25.12.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн встановлено, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_3 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 дійшов висновку, що позивач не виконав вимоги пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3621-ІХ від 21.03.2024 у редакції Закону № 4235-ІХ від 12.02.2025 та до 5 червня 2025 року не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, у зв`язку з чим визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. У постанові також зазначено, що позивача належним чином повідомили про дату, час і місце розгляду справи, а також наведено реквізити для сплати штрафу та порядок її оскарження. 
Відповідно до копії протоколу №7715 від 11.12.2025 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП суд установив, що уповноважена посадова особа зазначила як суть адміністративного правопорушення невиконання позивачем вимоги пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3621-ІХ у редакції Закону № 4235-ІХ у частині обов`язку до 05.06.2025 пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. У протоколі позивач власноруч написав пояснення, що ВЛК не пройшов, оскільки постійно хворів. У цьому ж документі позивач підписом підтвердив, що йому роз`яснили права, передбачені ст. 268 КУпАП, та повідомили, що розгляд справи відбудеться о 10 год. 00 хв. 25.12.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . У графі про вручення другого примірника протоколу міститься підпис позивача про його отримання 11.12.2025. 
Позивач також подав копії паспорта громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера. 
На підтвердження доводів про стан здоров`я позивач подав акт КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради» від 24-25 грудня 2025 року, з якого суд установив, що у зазначені дні позивач проходив медичне обстеження, а також довідку № 7 КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради», згідно з якою позивач перебував на стаціонарному обстеженні з 31.12.2025 по 08.01.2026. 
Надані документи підтверджують факт обстеження та лікування позивача у грудні 2025 року - січні 2026 року. 
Крім того, позивач подав сформований у підсистемі «Резерв+» військово-обліковий документ, з якого установлено, що позивач є військовозобов`язаним, перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , у графі «Дані уточнено вчасно» міститься відповідна відмітка, дата уточнення даних - 11.12.2025, а дата проходження ВЛК - 04.02.2026. У цьому документі відсутні заповнені поля щодо причини звернення до Національної поліції та дати такого звернення. 
Відповідач на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови додав до відзиву також ряд доказів. Серед додатків міститься копія протоколу № 7715 від 11.12.2025 з підписом позивача, який підтверджує як зміст обвинувачення, так і факт повідомлення позивача про дату та місце розгляду справи, а також отримання ним другого примірника протоколу. 
Відповідач також подав копію облікової картки військовозобов`язаного. Із цієї картки суд установив, що 25.07.1994 ОСОБА_1 взято на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_5 , а згідно з висновком ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 від 13.08.1998 його визнали непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатним у воєнний час по графі ІІ. 
Також відповідач подав копію постанови № 10794 від 25.12.2025 про накладення адміністративного стягнення, та поштові документи, а саме фіскальний чек та конверт Укрпошти, з яких суд установив, що 26.12.2025 відповідач направив позивачу копію постанови на адресу: АДРЕСА_2 . 
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон України № 2232-ХІІ).
Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Так, особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».
Відповідно до статті 1 Закону України № 389-VІІІ від 12 травня 2015 року «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався і продовжує свою дію на час розгляду справи.
За змістом ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.
Відповідно до ч. 5 ст. 33 Закону №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно п.63 Постанови КМУ від 16 травня 2024 р. № 560 "Питання проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період", військовозобов`язані, які відповідно до пункту 58 цього Порядку звернулися із заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, крім тих, що були раніше визнані обмежено придатними або тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на строк від шести до 12 місяців відповідно до висновку військово-лікарської комісії, у разі закінчення строку дії довідки (постанови) військово-лікарської комісії, за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю.
Згідно із ч. 9 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Частиною 3 статті 210-1 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.
04 травня 2024 року набрав чинності Закон України від 21.03.2024 року №3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист». Цим документом з положень законодавства про військовий обов`язок і військову службу виключено такі визначення як «обмежено придатний до військової служби» та «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час».
Відповідно до зазначеного Закону України був приведений наказ Міністерства оборони України від 14.08.2008 року №402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», яким визначається процедура проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями.
Водночас, до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» Законом України №4235-ІХ від 12.02.2025 року було внесено зміни і викладено положення у наступній редакції: «Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю, з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду».
Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про придатність військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду. Якщо в стані здоров`я військовозобов`язаного за його зверненням або висновками лікарів закладу охорони здоров`я виникли зміни, то за направленням керівника ТЦК та СП проводиться повторний медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до військової служби (п.3.8 глави 3розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України 14.08.2008 року №402 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 року за № 1109/15800.
Так, громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), можуть бути направлені на медичний огляд шляхом вручення їм повісток за наявності підстав для проходження медичного огляду відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (зокрема у разі відсутності дійсного рішення військово-лікарської комісії про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану та/або наявності інших підстав, передбачених законодавством), а також направлені на такий огляд у разі, коли такі громадяни самостійно виявили бажання пройти медичний огляд (п. 69 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560 (надалі Порядок). Військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в тому числі ті, які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю), за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видаються направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформовані відповідно до пункту 74-1цього Порядку (п. 74 Порядку).
Особи, які не проходили медичний огляд, або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, або які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю) направляються на військово-лікарську комісію (п. 69 Порядку).
Законом України від 21.03.2024 року №3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» чітко визначено, що необхідність проходження повторного медичного огляду стосується усіх громадяни України віком від 25 до 60 років (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), які були визнані обмежено придатними до набрання чинності цим Законом.
Так, до внесення змін до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» Законом України № 4235-ІХ від 12.02.2025, організацією медичного огляду займались територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання військовозобов`язаних громадян України. Водночас, після внесення змін до вищевказаних положень Законом України №4235-ІХ від 12.02.2025 року саме на громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю) було покладено обов`язок самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 804/401/17 та від 11.12.2018 у справі № 242/924/17.
Суд погоджується із доводами відповідача, що правопорушення, яке скоїв позивач є триваючим.
При триваючому правопорушенні потрібно встановити коли воно було виявлено відповідачем, оскільки адміністративне стягнення може бути накладено лише протягом трьох місяців з дня його виявлення.
Оцінивши наведені сторонами доводи та досліджені у справі письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для скасування постанови № 10794 від 25.12.2025.
Суд установив, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , а згідно з обліковою карткою військовозобов`язаного за висновком ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 від 13.08.1998 його визнали непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатним у воєнний час по графі ІІ. Отже, позивач належав до кола осіб, на яких поширювався обов`язок, встановлений пунктом 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3621-ІХ у редакції Закону № 4235-ІХ, а саме - до 05.06.2025 самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет для отримання направлення та пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.
Матеріали справи не містять жодного належного і допустимого доказу того, що у період до 05.06.2025 позивач виконав цей обов`язок або хоча б вчинив дії, спрямовані на його виконання. Навпаки, із протоколу № 7715 від 11.12.2025, письмових пояснень самого позивача та відомостей з військово-облікового документа, сформованого у підсистемі «Резерв+», суд установив, що станом на 11.12.2025 позивач повторний медичний огляд не пройшов, а фактично пройшов його лише 04.02.2026. Сам позивач цю обставину не заперечує. Тому факт невиконання ним обов`язку, прямо встановленого законом, є доведеним.
Доводи позивача про те, що він не пройшов ВЛК через стан здоров`я, не спростовують встановленого порушення. Подані ним медичні документи - акт КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради» від 24-25.12.2025 та довідка №7 КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» про стаціонарне обстеження з 31.12.2025 по 08.01.2026 - підтверджують лише те, що позивач проходив обстеження та лікування у грудні 2025 року - січні 2026 року. Водночас, надані позивачем документи не підтверджують наявність об`єктивних перешкод для виконання обов`язку в період з 04.05.2024 до 05.06.2025 для самостійного звернення та проходження повторного медичного огляду. Також відсутні докази, що позивач звертався до відповідача із заявами та повідомляв про неможливість своєчасно пройти ВЛК, просив продовжити строк чи надати інший час для проходження огляду. Тому наведені позивачем обставини не виключають його вини у невиконанні покладеного на нього законом обов`язку.
Суд також звертає увагу, що проходження позивачем ВЛК 04.02.2026 не свідчить про відсутність події чи складу адміністративного правопорушення. Це лише підтверджує, що стан невиконання обов`язку існував щонайменше до цієї дати і припинився лише після фактичного проходження повторного медичного огляду. Отже, виконання позивачем обов`язку щодо проходження ВЛК 04.02.2026 не усуває факту його невиконання у строк, прямо визначений законом, та не звільняє особу від адміністративної відповідальності за вже допущене порушення.
З цих підстав суд відхиляє доводи позивача, що відповідач пропустив строк накладення адміністративного стягнення. Невиконання обов`язку пройти повторний медичний огляд до 05.06.2025 не є одноразовою дією, яка вичерпується наступного дня після спливу цього строку. Таке порушення полягає у тривалому невиконанні встановленого законом обов`язку і триває доти, доки особа цей обов`язок не виконає або доки не припиниться дія відповідної норми. У цій справі позивач до 11.12.2025 повторний медичний огляд не пройшов, тобто перебував у стані безперервного невиконання обов`язку, покладеного на нього законом. Саме тому відповідач обґрунтовано кваліфікував таке порушення як триваюче.
Водночас, день виявлення правопорушення не можна ототожнювати з 06.06.2025 лише з тієї підстави, що з цієї дати сплинув установлений законом строк для проходження ВЛК. Сам по собі факт спливу строку ще не свідчить про фіксацію правопорушення уповноваженою посадовою особою у визначеному законом порядку. КУпАП пов`язує початок перебігу тримісячного строку саме з днем виявлення триваючого правопорушення, а не з днем, коли суб`єкт владних повноважень теоретично міг дізнатися про можливе порушення з реєстру. Із матеріалів справи суд установив, що уповноважена посадова особа відповідача зафіксувала це правопорушення 11.12.2025, коли склала протокол №7715. Постанову №10794 винесли 25.12.2025, тобто через 14 днів після виявлення правопорушення, у межах тримісячного строку, передбаченого ч. 9 ст. 38 КУпАП, а також у межах одного року з дня вчинення порушення.
Не знайшли підтвердження і доводи позивача про порушення його права на участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення. Із протоколу № 7715 від 11.12.2025 суд установив, що позивачу роз`яснили права, передбачені ст. 268 КУпАП, він отримав другий примірник протоколу та підписом підтвердив, що знає про дату, час і місце розгляду справи - 25.12.2025 о 10 год. 00 хв. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 . Доказів того, що позивач звертався до відповідача з клопотанням про відкладення розгляду справи або повідомляв про неможливість бути присутнім, матеріали справи не містять. Поданий позивачем акт медичного обстеження від 24-25.12.2025 сам по собі не свідчить про незаконність розгляду справи за його відсутності, оскільки не підтверджує, що відповідач знав про поважність причин неявки, а позивач вжив заходів для реалізації свого права на участь у розгляді справи. За таких обставин відповідач мав підстави розглянути справу за відсутності позивача.
Суд також враховує, що протокол про адміністративне правопорушення від 11.12.2025 склала уповноважена посадова особа - старший сержант ОСОБА_2 , якого наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 639 від 07.09.2025 уповноважили складати протоколи про адміністративні правопорушення. Постанову винесла уповноважена посадова особа - начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зміст протоколу і постанови узгоджується між собою, суть правопорушення в них викладена чітко і зрозуміло, а розмір штрафу відповідає санкції ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Отже, відповідач довів, що позивач, який є особою, на яку поширювався встановлений законом обов`язок, до 05.06.2025 повторний медичний огляд не пройшов, цей обов`язок упродовж тривалого часу не виконував, правопорушення виявлено 11.12.2025, а постанову про накладення адміністративного стягнення винесено у межах строку притягнення до адміністративної відповідальності та уповноваженою особою. Натомість позивач не довів наявності обставин, які б свідчили про відсутність події чи складу адміністративного правопорушення, про сплив строку притягнення до відповідальності або про істотні порушення процедури розгляду справи, які могли б бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.
За таких обставин суд дійшов висновку, що постанова № 10794 від 25.12.2025 винесена правомірно, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про її скасування задоволенню не підлягають.
Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору не підлягають стягненню з відповідача.
На підставі наведеного та керуючись ст. 2, 5, 6, 9, 72, 77, 90, 241-246, 250, 286, 295 КАС України, ст. 7, 9, 38, 245, 251, 252, 280, 283, 285 КУпАП, суд,
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.
Постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №10794 від 25.12.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.
Судові витрати покласти на позивача.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Суддя         В. В. Горбатюк