П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/32138/24	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Коваля М.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційні скарги ОСОБА_1 та Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 3 вересня 2025 року (суддя Вовченко О.А., м. Одеса, повний текст рішення складений 03.09.2025) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити,-

В С Т А Н О В И В:

15.10.2024 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін), в якій позивачка просила суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 01.01.2008 по 28.02.2018 індексації грошового забезпечення в повному розмірі, відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців січень 2008 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 за період з 01.01.2008 по 28.02.2018 індексацію грошового забезпечення, включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 01.01.2019 по 31.10.2019 індексації грошового забезпечення в повному розмірі, відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2018 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити користь ОСОБА_1 за період з 01.01.2019 по 31.10.2019 індексації грошового забезпечення в повному розмірі, відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців січень 2018 року;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абзаців третього-шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 28.08.2020;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 28.08.2020 з урахуванням положень абзаців третього-шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 3 вересня 2025 року адміністративний позов задоволено частково. 
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 року, із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації (базового місяця) - січень 2008 року. 
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 року, із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації (базового місяця) - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум. 
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Частково не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням сторони подали апеляційні скарги.

Позивачка в апеляційній скарзі, посилаючись на неправильне з`ясування обставин справи та порушення норм матеріального права в частини позовних вимог, у задоволенні яких було відмовлено, просить скасувати рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині та ухвалити нове рішення, яким:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абзаців 3, 4, 5 пункту 5 Порядку №1078;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити мені, ОСОБА_1 , нарахування та виплату індексації-різниці у розмірі 4310,47 грн. щомісячно починаючи з березня 2018 року до дати її звільнення зі служби.
На думку апелянтки/позивачки, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про збільшення грошового забезпечення позивачки у березні 2018 року на 5 402,98 грн., оскільки не врахував, що у березні 2018 року їй була нарахована допомога на оздоровлення у сумі 5250,30 грн, яка є одноразовою виплатою, а тому не належить до постійних складових грошового забезпечення, що підлягають індексації.
Також апелянтка вважає, що суд першої інстанції помилково послався на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 у справі №420/32143/24, яким військову частину НОМЕР_1 зобов`язано здійснити перерахунок мого грошового забезпечення та деяких виплат за період з 29 січня 2020 року по 28 серпня 2020 року виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, оскільки вказане рішення стосувалося виключно правильного визначення бази для нарахування окладів відповідно до Постанови КМУ №704 та прожиткового мінімуму і не регулює питання застосування індексації-різниці з березня 2018 року.

Відповідач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористалася, що, відповідно до статті 304 КАС України, не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

В апеляційній скарзі військової частини, з посиланням на не правильне застосування норм матеріального права, ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог з ухваленням нового рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
На обґрунтовування поданої скарги відповідачем зазначається, що на момент виникнення правовідносин що розглядаються, визначення базового місяця здійснювалося з урахуванням змін розмірів доплат, надбавок та премій до грошового забезпечення військовослужбовців. Зокрема, у серпні 2015 року відбулось підвищення надбавки за вислугу років ОСОБА_1 з 30 % до 35 %. Таким чином, прийняття індексу споживчих цін за 1 або 100 для обчислення індексації слід зробити в серпні 2015 року (базовий), що спростовує доводи позивача. Вказане підтверджується зворотнім боком особистої картки грошового забезпечення Ф10 №2418 за 2015 рік Графа 10 – "надбавка за вислугу років" (копія наявна в матеріалах справи).
Також апелянт зазначив, що нарахування розміру індексації грошового забезпечення належить до дискреційних повноважень відповідача.

Позивачка своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористалася, що, відповідно до статті 304 КАС України, не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами загального позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів у разі, в тому числі, відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог поданих скарг, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 25.08.1995 року по 28.08.2020 року проходила військову службу у НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) та на теперішній час виключена зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.
28.08.2020 року наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону військової частини НОМЕР_1 №213-ОС ОСОБА_1 була виключена зі списків особового складу частини та знята з усіх видів забезпечення.
25.09.2024 року позивачка звернулась до відповідача із заявою, в якій просила, зокрема:
- нарахувати та виплатити їй індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2008 року по 28.02.2018 року, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;
- вирішити питання про наявність у ОСОБА_1 права на отримання індексації-різниці за період з 01.03.2018 року по 28.08.2020 року відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078;
- здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації-різниці за період з 01.03.2018 року по 28.08.2020 року відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078.
У відповідь на вказану заяву відповідачем складено лист від 11.10.2024 року №09/Б-574/590, в якому вказано про відсутність підстав для виплати індексації.
Вважаючи протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 01.01.2008 по 28.02.2018 індексації грошового забезпечення в повному розмірі, відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців січень 2008 року, протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 01.01.2019 по 31.10.2019 індексації грошового забезпечення в повному розмірі, відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2018 року, протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абзаців третього-шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 28.08.2020, ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідно пункту 5 Порядку №1078, обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації за період з 01.12.2015 року до 28.02.2018 року здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення, яким в даному випадку є січень 2008 року.
Відмовляючи у задоволені позовних вимог за період з 01.03.2018 по 28.08.2020 суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не має право на застосування при нарахуванні її індексації грошового забезпечення згідно приписів абзацу 3, 4, 5 пункту 5 Порядку №1078, оскільки розмір її грошового забезпечення у березні 2018 року збільшився на 5402,98 грн., що є більшою, аніж розмір можливої індексації грошового забезпечення, розмір якої у березні 2018 року складав 4463,15 грн.
Також, суд врахував, що розмір посадового окладу позивачки з 29.01.2020 зріс згідно із рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 року по справі №420/32143/24, яким було зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 року по 28 серпня 2020 року грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період: грошової допомоги на оздоровлення, премії та одноразової грошової допомоги при звільненні, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційних скарг, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 №1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" (далі – Закон №1282-XII).
У відповідності до статті 2 цього Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до статті 4 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію Закону №1282-XII.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій статті 4 Закону №1282-XII.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ від 17.07.2003 року №1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі – Порядок №1078).
Згідно пункту 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01 січня 2016 року).
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Відповідно до пункту 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
За змістом пункту 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.
Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
Пунктом 5 Порядку №1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації, 
З приводу індексації грошового забезпечення військовослужбовців Верховний Суд сформулював сталу правову позицію (постанови Верховного Суду від 20.04.2022 у справі №420/3593/20, від 19.05.2022 у справі №380/11904/21, від 31.05.2022 у справі №380/5610/21, від 23.06.2022 у справі №120/2399/21-а, від 28.06.2022 у справі №640/8991/21, від 23.08.2022 у справі №420/11641/21, від 20.09.2022 у справі №420/2748/20), згідно з якою виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні.
Верховний Суд, розтлумачивши пункти 2, 5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, зазначив, що для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому грошове забезпечення зросло за рахунок його постійних складових.
Підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. Водночас нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.
Чинною з 01.01.2008 до 01.03.2018 Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" було затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.
З огляду на те, що посадовий оклад військовослужбовців не збільшувався, в силу норм Порядку №1078 – січень 2008 року є базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення військовослужбовців до 01.03.2018.
Таким чином колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції в частині визнання протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги відповідача, колегія суддів зазначає, що дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний і законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Повноваження державних органів стосовно визначення базового місяця індексації грошового забезпечення не є дискреційними, оскільки законодавцем установлено один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого в розмірі 103 відсотки.
Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29.11.2021 по справі №120/313/20-а, від 26.01.2022 по справі №400/1118/21, від 20.04.2022 по справі №420/3593/20, від 09.06.2022 по справі №600/524/21-а.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За такого правового регулювання, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли своїх підтверджень під час апеляційного перегляду справи, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апелянта.
Щодо з`ясування наявності/відсутності підстав для нарахування й виплати позивачу суми так званої "фіксованої" індексації грошового забезпечення, відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, колегія суддів виходить з такого.
Так, у період існування спірних правовідносин Закон №1282-XII і Порядок №1078 такого поняття як "фіксована" сума не містили, однак це не виключає того, що абзаци 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 передбачають правила нарахування й виплати сум індексації - різниці, що мають щомісячний фіксований характер.
01.03.2018 набрала чинності Постанова №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, тому березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
За такої умови, відповідно до абзаців 3, 4 пункту 5 Порядку №1078, у березні 2018 року як місяці підвищення доходу позивача, відповідачу належало вирішити питання, чи має останній право на отримання індексації - різниці, а якщо так, то у якій сумі.
Як випливає з установлених обставин справи, відповідач не нараховував і не виплачував позивачу індексацію-різницю за період з 26.06.2018 по 28.09.2023. Водночас позивач наполягає на тому, що має право на отримання індексації-різниці і що це право відповідач порушив через бездіяльність.
Колегія суддів вважає, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
Буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування врахуванню підлягає: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року; сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року; чи перевищує розмір підвищення доходу суму можливої індексації.
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).
Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Висновки колегії суддів у даній справі узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 23 березня 2023 року по справі №400/3826/21, від 6 квітня 2023 року по справі №420/11424/21, від 9 травня 2023 року по справі №400/12702/21.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачці у лютому 2018р. нараховано грошове забезпечення з урахуванням сум її постійних складових: посадовий оклад – 685,00 грн., оклад за військовим званням – 60,00 грн., надбавка за вислугу років – 260,75 грн., надбавка за ВОВЗ – 905,18 грн., надбавка за ОУС – 102,75 грн., надбавка за кваліфікацію 17,13 грн., щом.дод.грош.винагорода – 3150,19 грн., премія – 3219,50 грн.
У березні 2018р. позивачці було нараховано грошове забезпечення з урахуванням суми її постійних складових: посадовий оклад – 2910,00 грн., оклад за військовим званням – 950,00 грн., надбавка за вислугу років – 1737,00 грн., надбавка за кваліфікацію 87,30 грн., щом.дод.грош.винагорода – 52,50 грн., премія – 2677,20 грн.
Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що пунктом 6 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, яку затверджено наказом МВС України від 02.02.2016 №73 та зареєстровано в Мінюсті України 11.02.2016 за №217/28347 встановлено, що винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби; начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників.
За такого правового регулювання слід дійти висновку, що виплачена позивачці в лютому 2018 року щомісячна грошова додаткова винагорода в розмірі 3150,19 грн. стосувалася січня 2018 року, а виплачена в березні 2018 року винагорода в розмірі 52,50 грн. стосувалася лютого 2018 року.
За таких умов, розмір грошового позивачки з урахуванням сум її постійних складових у лютому 2018 року становив 5302,81 грн. (685,00 + 60,00 + 260,75 + 905,18 + 102,75 + 17,13 + 52,50 + 3219,50), а у березні – 8361,50 грн. (2910,00 + 950,00 + 1737,00 +87,30 + 2677,20).
Отже, грошовий дохід позивачки збільшився на 3058,69 грн. (5302,81 - 8361,50).
У березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн., величина приросту індексу споживчих цін 253,30%.
Відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 Порядку №1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.03.2018 року помножений на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100, а саме: 1762,00 грн. х 253,30% / 100 = 4463,15 грн.
Відповідно до абзацу четвертого пункту 5 Порядку №1078 сума належної позивачу індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, у даному випадку: 4463,15 грн. – 3058,69 грн. = 1404,46 грн.
Враховуючи, що розмір підвищення доходу позивачки в березні 2018 року є меншим за суму індексації, що склалася у березні 2018 року, колегія суддів вважає, що вона має право на отримання суми індексації-різниці, відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 у розмірі 1404,46 грн. щомісячно з 01.03.2018 до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Поряд з цим, як встановлено судом першої інстанції, 17.04.2025 набрало законної сили рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 у справі №420/32143/24, яким зокрема зобов`язано Військової частини НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 28.08.2020 грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період: грошової допомоги на оздоровлення, премії та одноразової грошової допомоги при звільненні, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ЗУ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з пунктом 4 Постанови КМУ від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" з урахуванням раніше виплачених сум.
Отож, оскільки з 29.01.2020 у позивачки збільшився розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, заявлені у грудні 2021 році ОСОБА_1 позовні вимоги за період з 29.01.2020 по 28.08.2020 не підлягають задоволенню через передчасність.
Таким чином колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині, що позивачка не має право на отримання суми індексації-різниці, відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 у розмірі 1404,46 грн. щомісячно з 01.03.2018 до 28.01.2020.
Оскільки апеляційна скарга позивачки не містить обґрунтувань, заперечень та вимог до апеляційного суду щодо іншої частини позовних вимог, у задоволенні яких судом першої інстанції було відмовлено, в силу приписів статті 308 КАС України оскаржуване судове рішення не переглядається колегією суддів у цій частині.
Підсумовуючи викладене колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача про відсутність підстав для задоволення позовних вимог не знайшли своє підтвердження під час перегляду справи та спростовуються встановленими судом обставинами. 
Водночас доводи апеляційної скарги позивачки є частково обґрунтованими, тому, рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню з прийняттям нового рішення у відповідній частині.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За приписами частини першої та частини другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відтак апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга позивачки підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 – залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 3 вересня 2025 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 до 28.01.2020 та ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 28.01.2020.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну індексацію грошового забезпечення у розмірі 1404,46 грн. за період з 01.03.2018 року по 28.01.2020 року відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 3 вересня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя М.П.Коваль

Суддя Ю.В.Осіпов