Справа № 569/1140/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Харечка С.П.,
секретар судового засідання Литвиненко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором №7640572 від 23.11.2023 року в загальному розмірі 10887 грн. 00 коп. та судові витрати.
Зазначає, що відповідач зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення сум боргу за кредитним Договором, заборгованості за процентами та іншими платежами не виконав ні перед Позикодавцем/Первісним кредитором, ані перед Позивачем/Фактором, що набув право вимоги за Кредитним договором №7640572 на підставі договору факторингу. Сума заборгованості відповідача становить 10887 грн., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 3000 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить - 7317 грн.; прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту становить - 570 грн.
Від представника позивача Усенко М.І. надійшло клопотання, про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі.
Від представника відповідача адвоката Сулковського Б.П. до суду надійшов відзив на позов, в якому він просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, розгляд даної справи проводити за відсутності відповідача та його представника. Зазначає, що представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у своїй позовній заяві просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за тілом кредиту - 3000 грн та заборгованість за сумою відсотків - 7317 грн., прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту - 570 грн. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», загальна сума, яку позичальник зобов`язаний повернути за споживчим кредитом, не може перевищувати подвійну суму отриманого кредиту. Враховуючи, що тіло кредиту складає 3000 грн, максимальна загальна сума повернення не може перевищувати 6000 грн. Однак, нарахована позивачем заборгованість по процентам у розмірі 10887 грн, більше ніж у 3 рази перевищує тіло кредиту, що суперечить принципам розумності, справедливості та добросовісності. Позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував факт зарахування грошових коштів саме на рахунок відповідача, зокрема: банківської виписки; платіжного доручення з відміткою банку про виконання; підтвердження зарахування коштів на картковий рахунок відповідача; будь-яких первинних бухгалтерських документів. Крім того, у самій позовній заяві Позивач прямо зазначає про відсутність у нього таких доказів та просить суд витребувати їх у третіх осіб. Фактично Позивач визнає, що не може підтвердити одну з основних обставин справи, а саме факт видачі кредиту. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами позовних вимог, а надані ним докази є недостатніми, та не дають підстави дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмету доказування, тому вважає позов необґрунтованим. Також з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, вважає, що гонорар у розмірі 8 000 грн. є не обґрунтованим та значно завищеним. 
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 23.11.2023 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» був укладений Договір про споживчий кредит №7640572, згідно з умовами якого відповідач отримав 3000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів.
Кредитодавець умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит в сумі визначеній Кредитним договором, що підтверджується випискою АТ КБ «Приватбанк».
Відповідно до п. 7.1. Кредитного договору № 7640572 від 23.11.2023 року визначає, що Цей Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.
Кредитний договір Відповідач та Кредитодавець уклали у вигляді електронного документа у відповідності до ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та ст. 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».
Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «386381».
Відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісії і проценти за користування кредитом у строк встановлений Кредитним договором.
Згідно з розрахунком заборгованості, у відповідача перед позивачем наявна заборгованість у загальному розмірі 10887 грн., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить – 3000 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить – 7317 грн.; прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту становить – 570 грн. 
26.03.2024 року між Первісним кредитором та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги 104-МЛ від 26.03.2024 р.
Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги, та у відповідності до статті 512 Цивільного кодексу України Позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за Кредитним договором № 7640572 від 23.11.2023, що укладений між Кредитодавцем та Відповідачем.
Статтею 512 ЦК України передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, а саме: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
На підставі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно умов вищевказаного Договору факторингу та відповідно до вимог ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України у зобов`язанні позичальника за кредитним договором відбулася заміна кредитора, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Оскільки відповідач припинив виконання зобов`язань в односторонньому порядку, що потягло в цілому невиконання умов кредитного договору, то позивач має всі правові підстави вимагати стягнення заборгованості в судовому порядку.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 10317 грн. 00 коп., яка складається з: 3000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 7317,00 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Посилання відповідача, що в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем кредиту у розмірі 3000 грн. та надмірний розмір відсотків за користування кредитом спростовуються матеріалами справи. Так, згідно відповіді АТ КБ «Приватбанк» від 14.03.2026 року на рахунок відповідача ОСОБА_1 23.11.2023 року було зарахування коштів на суму 3000 грн. Також дана інформація підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №115946398 від 23.11.2023 року. Крім того розмір відсотків за користування кредитом був погоджений відповідачем в Договорі про споживчий кредит №7640572. Згідно умов Договору кредит надається строком на 105 днів, проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду - 2,5%. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду - 3,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Орієнтовна загальна вартість кредиту становить 14145,00 грн.
Щодо заборгованості за комісією в розмірі 570 грн 00 коп суд зазначає, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) ВП ВС зазначила, що банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб.
З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
За таких обставин суд відхиляє здійснений позивачем розрахунок заборгованості в частині заборгованості за комісією в розмірі 570 грн. 00 коп.
Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову частково.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на часткове задоволення позову (94,76,%), з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 2522 грн. 89 коп.
Частинами 1 та 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Позивачем надано договір про надання правової (правничої) допомоги №0107, укладений 01 липня 2025 року між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Апологет». Пунктом 2.3 договору визначено, що вартість наданих послуг складає 8000 грн детальна інформація про справу, ціна послуг вказуються в акті наданих послуг. Згідно акту №Д/12401 наданих послуг від 05.01.2026 року та детального опису наданих послуг від 05.01.2026 року, Адвокатським об`єднанням «Апологет» було надано послуги згідно договору на суму 8000 грн.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Слід зазначити, що звернення до суду з позовами про стягнення боргу за кредитним договору носить масовий характер. З цих підстав суд вважає, що послуги адвокатів за даною категорією справ є стандартними послугами і тому не потребують великих професійних затрат. Витрати на послуги адвоката в розмірі 8000,00 грн. за даною справою фактично за складання позовної заяви є неспівмірними із складністю справи та виконаних адвокатами робіт.
Беручи до уваги вимоги ч.ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, враховуючи задоволення даного позову, дотримуючись принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача до 3000,00 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 258, 264-265 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» суму заборгованості в розмірі 10317 грн. 00 коп. (десять тисяч триста сімнадцять гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит-Капітал судовий збір у розмірі 2522 грн. 89 коп. (дві тисячі п`ятсот двадцять дві гривнi 89 копійок) та витрати на правничу допомогу 3000 грн. 00 коп. (три тисячі гривень 00 копійок).
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: 79018, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, буд.1, корпус 28, код ЄДРПОУ 35234236.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Повний текст рішення виготовлено 23.04.2026 року.

Суддя Харечко С.П.