Справа № 442/558/26 Головуючий у 1 інстанції: Павлів З.С. 
Провадження № 33/811/418/26 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., з участю захисника – адвоката Білинського М.О. ( у режимі відеоконференції), потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 – адвоката Білинського Мар`яна Осиповича на постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 лютого 2026 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, 

встановив:

вищенаведеною постановою визнано ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави (стягувачем є Державна судова адміністрація) судовий збір в сумі 665,60 гривень. 
Згідно з постановою судді, 17.01.2026, орієнтовно о 13:30, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz 1844 р.н.з. НОМЕР_1 разом із напівпричепом марки Shmitz р.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого скоїв зіткнення із транспортним засобом Man LE.150 р.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався у зустрічному напрямку. В результаті ДТП обидва автомобілі та напівпричіп отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 – адвокат Білинський М.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову суду, та винести нову постанову, якою провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що під час розгляду справи ОСОБА_2 перебував у відряджені, виконував міжнародні перевезення вантажів, згідно наказу про відрядження №01/23 від 23.01.2026 року. 
Вказує, що з відрядження ОСОБА_2 повернувся 23.02.2026 року, а про винесену постанову дізнався лише 25.02.2026 року.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що рішення суду є незаконним, та таким, що порушує права  ОСОБА_2 .
Зазначає, що матеріали справи не містять належних на допустимих доказів вини  ОСОБА_2 у вчиненні ДТП.
Звертає увагу на те, що суд першої інстанції, будучи повідомленим про перебування особи у службовому відрядженні, не надав оцінки поважності причин неявки та безпідставно розглянув справ на відсутності  ОСОБА_2 .
Вказує, що з наявних матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_2 порушив ПДР шляхом недотримання безпечного інтервалу, а навпаки, саме дії ОСОБА_1 перебували в причинно-наслідковому зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та пошкодженням транспортних засобів. 
При апеляційному розгляді захисник – адвокат Білинський М.О. не заперечив щодо розгляду апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_2 , підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задоволити.
Потерпілий ОСОБА_1 заперечив апеляційну скаргу та просив залишити оскаржувану постанову без змін.
Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 були дотримані, а висновок суду про доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.
Зокрема, висновок судді районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 ґрунтується на даних, що зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №569016 від 17.01.2026, відповідно до якого ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz 1844 р.н.з. НОМЕР_1 разом із напівпричепом марки Shmitz р.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу в результаті чого скоїв зіткнення із транспортним засобом Man LE.150 р.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 ; схемі місця ДТП, згідно із якою, в результаті ДТП обидва автомобілі та напівпричіп отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками; поясненнях ОСОБА_2 , відповідно до яких, він вважає, що водій транспортного засобу Man LE.150 р.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 не дотримався інтервалу руху та здійснив бокове зіткнення з його автомобілем; поясненнях ОСОБА_1 , відповідно до якого він рухався на автомобілі, коли йому на зустріч виїхав вантажний автомобіль Mercedes-Benz 1844 р.н.з. НОМЕР_1 , який здійснив бокове зіткнення з його автомобілем.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються наведеними вище доказами. 
Дослідивши зібрані у справі докази та з`ясувавши усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суддя першої інстанції дійшов вірного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення та наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
В свою чергу, жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
Постановляючи оскаржену постанову, суддею першої інстанції враховано пояснення учасників ДТП під час складання адміністративного протоколу, обставини зіткнення транспортних засобів, схему місця дорожньо-транспортної пригоди, із врахуванням та оцінкою таких доказів суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Стосовно розгляду судом першої інстанції справи за відсутності ОСОБА_2 , то апеляційний суд виходить з того, що хоча справа про адміністративне правопорушення і розглянута у його відсутність, але процесуальні права останнього, в тому числі право на доступ до правосуддя, поновлені шляхом звернення до апеляційного суду.
Інші посилання в апеляційній скарзі не містять обставин, які не були б з`ясовані судом та могли б потягнути невірне вирішення справи, а за такого, не впливають на обґрунтовані висновки суду, щодо наявності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, так як є фактичною переоцінкою по іншому доказів, які вже були досліджені та оцінені судом.
Істотних порушень суддею районного суду норм матеріального чи процесуального права, порушення принципів повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, порушення прав учасників судового розгляду, порушення положень КУпАП, Конституції України, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі на які посилається особа, яка подала апеляційну скаргу, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, при апеляційному перегляді не встановлено.
Таким чином оскаржувана постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги захисника – адвоката Білинського М.О. відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 – адвоката Білинського Мар`яна Осиповича строк апеляційного оскарження постанови судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 лютого 2026 року.
Постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 лютого 2026 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 – адвоката Білинського Мар`яна Осиповича – без задоволення. 
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя   Романюк М.Ф.