Справа № 682/582/26
Провадження № 2/682/727/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року 
Славутський міськрайонний суд
Хмельницької області у складі:
головуючого судді      Мотонок Т. Я.,
за участю секретаря судових засідань   Мелашенко О.В.,
позивача         ОСОБА_1 
представника позивача      Маринюка С.О.,
відповідача        ОСОБА_2 ,
представника відповідача     Оліферук Ж.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута цивільну справу № 682/582/26 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник – адвокат Маринюк Сергій Олександрович до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
в с т а н о в и в:
09.03.2026 до суду надійшов позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник – адвокат Маринюк С.О., до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
В обґрунтування поданого позову вказано, що ОСОБА_1 перебувала в шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , та через життєві обставини вони розлучились. Від цього шлюбу сторони мають спільного сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на утриманні позивачки. Позивач зверталась до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача в твердій грошовій сумі 1050 грн., починаючи з 25 березня 2022 року, так як на той час відповідач (батько дитини) не надавав матеріальну допомогу на утримання дитини. На теперішній час зазначений розмір аліментів є очевидно мізерним, та не відповідає реальним потребам дитини та фактично не забезпечує навіть мінімальних витрат на її утримання, розвиток і лікування. Першопочатково рішенням суду розмір аліментів було визначено у твердій грошовій сумі 1050 грн щомісячно. Надалі у зв`язку зі щорічним підвищенням прожиткового мінімуму зазначена сума підлягала індексації. Разом з тим така індексація має виключно формальний характер і не відповідає реальному зростанню вартості життя. Фактичний рівень інфляції, підвищення цін на продукти харчування, медикаменти, освітні та корекційні послуги значно перевищують темпи збільшення аліментних виплат. Отримувані кошти не покривають навіть базових потреб дитини, не кажучи про витрати на лікування, спеціалізовані заняття та підготовку до школи. Фактично обов`язок належного матеріального забезпечення дитини продовжує покладатися переважно на позивача, що суперечить принципу рівності обов`язків батьків, визначеному сімейним законодавством України. Наразі дитина хворіє, в дитини затримка психомоторного розвитку, енурез, розлад дефіциту уваги та гіперактивності, дитина потребує додаткового догляду, лікування. Також дитина періодично проходить медичні обстеження, в зв`язку зі станом здоров`я дитини він потребує допомоги логопеда, з яким займається ще з червня 2023 року, вартість одного заняття 300 грн. З вересня 2025 року дитина відвідує заняття з підготовки до школи, що є необхідним з огляду на стан здоров`я дитини та рекомендації фахівців. Оплата за заняття не здійснюється офіційно, що є поширеною практикою у сфері додаткових освітніх послуг та не спростовує факту реального понесення витрат. Вартість одного заняття - 250 грн. Також дитина відвідує дитячий садок. Середній щомісячний розмір витрат на садочок становить близько 900 грн., що є регулярними та обов`язковими витратами. Сукупні щомісячні витрати на дитину (лікування, логопед, підготовка до школи, садочок, харчування, одяг) у рази перевищують розмір отримуваних аліментів: так, лише на вказані освітні та корекційні потреби дитини щомісячно витрачається орієнтовно від 4200 грн. до 5200 грн., без урахування витрат на харчування, одяг, медикаменти, обстеження, засоби гігієни та інші необхідні для життя та розвитку дитини витрати. Зазначені витрати є систематичними, необхідними та обґрунтованими, і значно перевищують розмір аліментів, які сплачуються відповідачем. На даний час позивач офіційно не працює. Попри це, позивач несе основний та постійний фінансовий тягар утримання, лікування та розвитку спільної із відповідачем дитини, тоді як відповідач бере участь лише формально, сплачуючи мінімально визначену суму, яка не покриває навіть базових потреб.
За таких обставин позивач просить суд змінити спосіб та розмір стягнення аліментів, визначених рішенням Славутського міськрайонного суду від 02.05.2022 у справі 682/489/22; стягувати з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою суду від 10.03.2026 у даній справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 31.03.2026.
31.03.2026 розгляд справи було відкладено за клопотанням представника відповідача, адвоката Оліферук Ж.А., для ознайомлення із матеріалами справи. Крім того, відповідачу продовжено процесуальний строк для подачі відзиву на позов.
08.04.2026 до суду надійшов відзив на позов від відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_4 . Згідно відзиву, відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнає частково. Так, після розірвання шлюбу спільний із позивачкою син залишився проживати із нею, відповідач сплачує на його утримання аліменти в розмірі 1050 грн щомісячно, починаючи з 25.03.2022. ОСОБА_2 аліменти сплачує вчасно, заборгованість відсутня. Зазначив, що він також бере участь у вихованні дитини, зустрічається з ним, дарує подарунки. Востаннє придбав сину планшет за 2900 гривень, та за прохання позивачки надсилав фінансову допомогу, для прикладу 30.07.2025 року в розмірі 1000 гривень. Відповідач визнає і не заперечує право позивачки на звернення до суду із вищевказаним позовом про зміну способу стягнення аліментів, адже таке переважне право надане їй, як стягувачу аліментів, законом. Проте, відповідач не визнає визначений позивачкою розмір аліментів в частині його доходу, оскільки такий розмір аліментів не співмірний з його доходами та витратами, що поставить його в скрутне матеріальне становище. Так, з часу стягнення аліментів змінилось матеріальне становище відповідача в сторону покращення і з березня 2025 року він влаштувався на роботу і працює в ТОВ «Родорс» техніком програмістом, його середній місячний дохід становить 20 тисяч гривень, що дає йому можливість сплачувати аліменти у відсотковому відношенні з офіційного доходу. Проте, така обставина, як стан здоров`я відповідача впливає на розмір аліментів, які він спроможний сплачувати. Так, відповідач має вроджену патологія серця - синдром WPW, діагностований ще у 2009 році, що спричиняє щоденні ризики для життя і нормального функціонування. Ця хвороба потребує дороговартісного оперативного втручання: вартість такої операції складає орієнтовно 300 тисяч гривень. Таке оперативне втручання за державний кошт не проводиться і відповідач змушений на нього накопичувати. Крім того, відповідач має на частковому утриманні матір ОСОБА_5 , 1970 р.н., з якою проживає та зареєстрований разом, яка є пенсіонеркою по інвалідності ІІІ групи загального захворювання. Мати відповідача отримує 3725 гривень пенсії, тому відповідачу доводиться її матеріально підтримувати, так як остання хворіє. Факт часткового утримання відповідачем своєї матері підтверджується квитанціями на придбання ліків та оплату діагностики в період з травня по липень з підтверджуючими документами про проходження діагностування чи консультування лікарями. Крім того, зазначив, що проживає з матір`ю ОСОБА_5 , відтак і несе витрати на оплату комунальних послуг. Вживаний транспортний засіб «Форд Фієста», 2007 р.в. придбав у 2023 році, використавши коти від поділу майна з позивачкою, яка сплатила йому грошову компенсацію. Враховуючи вищенаведені факти, відповідач визнає розмір аліментів в 1/7 частки від його доходу, що в грошовому еквіваленті може становити 3500 гривень. 
13.04.2026 до суду надійшла відповідь на відзив від позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_6 . Так, позивач вважає доводи, викладені у відзиві відповідача, такими, що не спростовують необхідність збільшення розміру аліментів. Відповідач не проявляє реальної зацікавленості у житті дитини. Протягом 2026 року він відвідав дитину лише один раз – на день народження. Дитина перебувала в лікарні у періоди 07.01 –13.01 та 06.02–12.02, протягом яких відповідач не проявив жодної участі, не відвідував і не допомагав. Вказані факти свідчать, що його заяви про готовність фінансово і фізично підтримувати дитину є декларативними та не відповідають реальному стану справ. Така бездіяльність підтверджує необхідність стягнення аліментів у частці від доходу відповідача для забезпечення потреб дитини. 30 липня 2025 року позивачем було понесено витрати на лікування дитини, що підтверджується чеками на загальну суму 7568 грн. Вказані документи були передані відповідачу, однак його участь у покритті витрат склала лише 1000 грн, що є незначною частиною фактичних витрат. Решту витрат у сумі 6568 грн. позивачка була змушена сплатити самостійно. Тобто фактично добровільна участь відповідача в утриманні дитини з моменту присудження аліментів становила 1000 грн., та 2900 грн. за придбаний планшет. Це свідчить про недостатню участь відповідача у забезпеченні потреб дитини та підтверджує необхідність збільшення розміру аліментів. Дитина постійно проживає разом з позивачкою та перебуває повністю на її утриманні. Позивач самостійно забезпечує її щоденні потреби, включаючи оплату садочка, підготовку до школи, заняття з логопедом, харчування, одяг та медичні витрати. Щомісячні витрати на дитину становлять близько 5000 грн. і є постійними. Відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований та отримує стабільний дохід близько 20000 грн. щомісячно, що дозволяє йому належним чином виконувати батьківський обов`язок щодо утримання дитини. Посилання відповідача на необхідність допомоги матері та здійснення окремих грошових переказів не підтверджують наявність постійного утримання та не можуть мати переваги над обов`язком утримувати власну дитину. Відповідачу було рекомендовано пройти додаткову консультацію хірурга, ЕКГ та обстеження ще 12.09.2024, проте він цього не зробив. Невиконання обов`язкових медичних рекомендацій ставить під сумнів його готовність до належного догляду та утримання дитини, а вартість потенційної операції не звільняє його від регулярних аліментних зобов`язань.
16.04.2026 під час судового засідання позивач ОСОБА_1 та її представник, адвокат Маринюк С.О., підтримали поданий позов з викладених у ньому підстав та з урахуванням відповіді на відзив.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 підтримали доводи, викладені у відзиві на позов, визнаючи позовні вимоги частково.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин 1-2 статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частина 3 ст. 181 СК України, передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в статтях 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2025 складає 3196 грн.
Під час розгляду даної справи судом встановлено, що сторони ОСОБА_7 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 (а.с. 9 ).
За рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.05.2022 у справі № 682/489/22 частково задоволено позов ОСОБА_8 та стягнуто із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1050 грн. щомісячно, починаючи 25.03.2022 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6-8).
Звертаючись до суду із позовом позивачка вказувала, що витрати на утримання дитини суттєво зростають у зв`язку із тим, що ОСОБА_9 хворіє, в дитини затримка психомоторного розвитку, енурез, розлад дефіциту уваги та гіперактивності, дитина потребує додаткового догляду, лікування, у зв`язку із чим позивачка на постійній основі купує ліки та несе витрати на медичні обстеження. Зазначені доводи підтверджуються матеріалами справи, зокрема, випискою із медичної картки ОСОБА_3 (а.с. 12), консультаційними висновками спеціалістів із зазначенням діагнозів дитини та рекомендованого лікування (а.с. 11, 12, 13, 14, 15), квитанціями про покупку ліків (а.с. 16-26).
Крім того, у зв`язку із станом здоров`я дитини він потребує допомоги логопеда, вартість одного заняття – 300 грн., що підтверджується квитанціями про сплату послуг логопеда (а.с. 28-36, 42-57).
З вересня 2025 року дитина відвідує заняття з підготовки до школи. Вартість одного заняття – 250 грн. Факт відвідування цих занять підтверджується: відеофайлами, збереженими на електронному носії, де зафіксовано позначки у Viber-групі про присутність дитини на заняттях; фото- та відеофіксацією занять, наданою вчителем; перепискою із вчителем щодо вартості та умов занять. 
Також дитина відвідує дитячий садок, у зв`язку із чим наявні витрати на оплату харчування дитини (а.с. 37-40).
Таким чином, стороною позивача підтверджено наявність виправданих витрат на дитину у зв`язку із її потребами та, зокрема, станом здоров`я. 
Заперечуючи проти заявленого позивачкою розміру аліментів сторона відповідача зазначала, що відповідач ОСОБА_2 має вроджену ваду серця, що підтверджено медичними документами, доданими до відзиву, зокрема, консультаційним висновком спеціаліста та епікризом (а.с. 103, 104). Разом із тим, під час судового засідання відповідач повідомив, що стан його здоров`я є задовільним та стабільним, необхідності у постійному підтримуючому лікуванні чи проходження медичних процедур наразі не має. Тобто, з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів стан здоров"я відповідача не погіршився. А потреба у можливому проведенні операції в майбутньому не може вважатись постійними витратами, а накопичення на таку операцію не може бути підставою для звільнення відповідача від обов`язку сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, яка потребує постійного лікування та догляду. 
Окрім того, відповідач вказує, що на його утриманні перебуває матір ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка має інвалідність ІІІ групи (а.с. 109). Разом із тим варто зауважити, що ОСОБА_5 не є особою пенсійного віку, встановлена група інвалідності не свідчить про її непрацездатність: під час судового розгляду відповідач повідомив, що його мати працевлаштована і крім пенсії по інвалідності отримує стабільну заробітну плату. Разом із тим, відповідач подав до суду тільки довідку про отриману матір`ю пенсію по інвалідності, відомостей про отриманий нею заробіток відповідач не надав (а.с. 110). Факт спільного проживання із матір`ю не свідчить про перебування останньої на утриманні сина, крім того, відповідач має рідну сестру (про що повідомив під час судового засідання), яка також може брати участь у фінансовій допомозі на лікування матері. Долучені квитанції про покупку ліків та виписки про проведенні обстеження матері не свідчать, що такі витрати здійснював саме відповідач ОСОБА_2 . Перерахування відповідачем коштів на рахунок його матері, свідчить про наявність у відповідача достатнього доходу та матеріальну спроможність надавати таку допомогу. Крім того, сам відповідач у відзиві на позов зазначив, що його матеріальний стан дійсно покращився, він офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату, що підтверджується довідками про його доходи (а.с. 77, 102 )
Таким чином, враховуючи, що відповідач є працездатною людиною, є офіційно працевлаштованим та отримує стабільний дохід, не має на утриманні інших дітей та стягнень за виконавчими документами, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку цілком відповідає встановленій судовій практиці щодо розміру аліментів на одну дитину та буде відповідати найкращим інтересам дитини.
Крім того, враховуючи вимоги ст. 192 Сімейного кодексу України в разі погіршення стану здоров"я відповідача, зміни його матеріального або сімейного стану та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України платник аліментів може звернутися до суду з позовом про зменшення його розміру.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 1331,20 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 86, 263-265, 274, 352-355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :
Позов – задовольнити.
Змінити спосіб та розмір стягнення аліментів, визначених рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.05.2022 у справі № 682/489/22 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1050 грн. щомісячно, починаючи з 25.03.2022 і до досягнення дитиною повноліття.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна гривня двадцять копійок) судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 )
Відповідач:  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 )
Повний текст рішення складено: 21.04.2026.

Суддя         Мотонок Т. Я.