КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/5232/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі – позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить: 
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за статтею 78-а наказу Міністерства оборони України №402-08 від 14.08.2008 року; 
- зобов`язати відповідача внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів “Оберіг” відомості про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за статтею 78-а наказу Міністерства оборони України №402-08 від 14.08.2008 року. 
Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду Казанчук Г.П. від 04 серпня 2025 року відкрито провадження у справі (а.с.19-20). 
На підставі розпорядження керівника апарату Кіровоградського окружного адміністративного суду № 356 “Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ” призначено проведення повторного автоматизованого цієї справи у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 у зв`язку з призначенням на посаду судді П`ятого апеляційного адміністративного суду за конкурсом (а.с.36). 
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративну справу розподілено на суддю Сагуна А.В. (а.с.37).
Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду Сагуна А.В. від 15 січня 2026 року справу прийнято до провадження (а.с.38). 
В обґрунтування вимог зазначено, що позивач 26.02.2010 року військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за ст. 78-а наказу МОУ №402 від 2008 року, що підтверджується тимчасовим посвідченням № НОМЕР_1 . Незважаючи на це, у 2025 році в електронному сервісі "Резерв+" він виявив відомості про перебування на військовому обліку. Звернення до відповідача з адвокатськими запитами про внесення відповідних змін до Реєстру результату не дали, натомість йому було запропоновано повторно пройти ВЛК. Позивач вважає такі дії безпідставними, оскільки чинне законодавство не передбачає повторного проходження ВЛК для підтвердження вже встановленого статусу, а відповідач був зобов`язаний внести зміни на підставі наданих документів.
Представник відповідача подав відзив, у якому заперечив проти позову, вказавши, що виключення з військового обліку можливе лише за наявності рішення ВЛК, затвердженого регіональною ВЛК та відображеного у відповідному реєстрі. У зв`язку з відсутністю свідоцтва про хворобу та відповідного рішення у відповідача відсутні правові підстави для внесення змін. Крім того, відповідач поставив під сумнів належність і достовірність наданих копій документів та зазначив, що облікові дані мають відповідати інформації реєстру, а не навпаки (а.с.23-27). 
У відповідь на відзив представник позивача послався на те, що позивач був визнаний непридатним у 2010 році за законодавством, яке не передбачало оформлення свідоцтва про хворобу у тому вигляді, на який посилається відповідач. Позивач не оскаржує свій стан придатності, а лише просить внести відповідні відомості до Реєстру. Також зазначено, що вимога повторного проходження ВЛК є безпідставною, а оригінал тимчасового посвідчення наявний та може бути наданий суду (а.с.31-33).
Фактичні обставини справи, встановлені судом. 
26.02.2010 військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 позивача було визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за ст. 78-а наказу Міністерства оборони України №402 від 2008 року, що відображено у тимчасовому посвідченні № НОМЕР_1 (а.с.11-11зв.). 
Згідно із записом у вказаному посвідченні, 20.07.2010 внесено запис про виключення позивача з військового обліку, який засвідчено підписом військового комісара та скріплено відбитком печатки ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Ухвалою суду від 15 квітня 2026 року позивача було зобов`язано надати оригінал тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 . На виконання зазначеної ухвали представником позивача подано оригінал відповідного документа, який оглянуто судом. Так, судом встановлено, що оригінал відповідає копії, наявній у матеріалах справи, та містить належні реквізити, у тому числі підпис та відбиток печатки. 
З наданого позивачем електронного військово-облікового документа, сформованого через застосунок "Резерв+" 22.06.2025, вбачається, що позивач обліковується як військовозобов`язаний, має військове звання "рекрут", а також міститься відмітка про уточнення персональних даних 22.06.2025 (а.с.10). 
07.07.2025 (вих.№74-156) та 22.07.2025 (вих.№74-187) представником позивача були направлені адвокатські запити до відповідача з вимогою внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо виключення позивача з військового обліку (а.с.8-9). 
У відповідь на запит відповідач повідомив про неможливість підтвердження законності висновку ВЛК 2010 року у зв`язку із відсутністю архівних матеріалів і рекомендував позивачу звернутися для проходження повторного медичного огляду (ВЛК) з метою підтвердження відповідного висновку та внесення змін до облікових даних (а.с.14).
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. 
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України (стаття 65 Конституції України). 
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022.
Пунктом 2 вказаного Указу військовому командуванню разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. 
Станом на час розгляду справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений.
Окрім того, Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ), частиною першою статті 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (частина третя статті 1 Закону №2232-ХІІ).
Згідно частини першої статті 27 Закону №2232-ХІІ у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.
При цьому, приписами частини сьомої статті 1 Закону №2232-ХІІ регламентовано, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Відтак, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації (п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №154 від 23.02.2022.
Згідно пункту 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 154 від 23.02.2022 (далі – Положення № 154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; забезпечують захист цілісності бази Реєстру, його апаратного та програмного забезпечення, достовірності даних Реєстру, захист від несанкціонованого доступу, незаконного використання, копіювання, спотворення, знищення даних Реєстру, безпеку персональних даних відповідно до Законів України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів”, “Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах”, “Про захист персональних даних” та міжнародних договорів у сфері захисту інформації, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України; ведуть облік осіб, звільнених з військової служби із Збройних Сил в запас або у відставку (далі - особи, звільнені з військової служби), які проживають на відповідній території, для оформлення документів, що додаються до пенсійної справи відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”; виконують інші функції відповідно до законодавства. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі – Порядок № 1487).
Згідно до пункту 79 Порядку № 1487, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; організовують та забезпечують зберігання облікової документації призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональних даних, які містяться в них; виключають з військового обліку на підставі відповідних підтвердних документів осіб, які померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими, визнані непридатними до військової служби, досягли граничного віку перебування в запасі, припинили громадянство України; виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. 
З аналізу вищенаведених норм слідує, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки забезпечують виконання військового обов`язку громадянами України, організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, здійснюють взяття, зняття та виключення з військового обліку в установленому порядку. 
Відповідно до пункту 22 Порядку № 1487, взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється відповідно до Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”. 
Частиною шостою статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено підстави виключення громадян з військового обліку. Відповідно до пункту 3 цієї норми у редакції, чинній на момент виключення позивача з військового обліку, такою підставою було визнання особи військово-лікарською комісією непридатною до військової служби з виключенням з військового обліку, тоді як у чинній на час розгляду справи редакції законодавець використовує формулювання "визнані непридатними до військової служби", без прямої вказівки на виключення з військового обліку.
Водночас наведені формулювання за своїм змістом є тотожними, оскільки в обох випадках йдеться про встановлення військово-лікарською комісією непридатності особи до військової служби як юридичного факту, що зумовлює виключення її з військового обліку.
Закон України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" від 16.03.2017 № 1951-VIII (далі – Закон № 1951-VIII) визначає правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти). 
Відповідно до статті 1 Закону № 1951-VIII Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Згідно зі статтею 3 Закону № 1951-VIII основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1951-VIII призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: 1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Згідно з частиною першою статті 14 Закону № 1951-VIII ведення Реєстру включає: 
1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним; 
2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами; 
3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559 затверджено Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі – Порядок № 559).
Відповідно до пункту 3 Порядку № 559, відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває на військовому обліку Збройних Сил або був виключений з такого обліку, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. 
У цьому ж пункті встановлено, що у разі коли відомості, зазначені у графах 1-5, 13 та 14 військово-облікового документа на бланку, не відповідають відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, він вважається недійсним (крім військово-облікових документів військовозобов`язаних та резервістів СБУ, розвідувальних органів).
Відповідно до пункту 4 Порядку № 559, у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ, розвідувальних органів або громадян України, звільнених у відставку із зазначених органів), громадянин України для внесення відповідних змін повинен скористатися засобами Порталу або особисто звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, його відділу за місцем перебування на військовому обліку. 
Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви про внесення змін. 
Як встановлено судом, позивач у 2010 році був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі рішення військово-лікарської комісії, що підтверджується належним та допустимим доказом – оригіналом тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 , який містить відповідні записи, підпис уповноваженої особи та відбиток печатки.
Разом з тим, позивача з 01.04.2025 року автоматично внесено до обліку засобами ІТС "Оберіг" як військовозобов`язаного. 
Водночас, згідно з правовими висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеними у пунктах 37-39 постанови від 21 травня 2025 року у справі № 280/2880/24 (провадження № К/990/37474/24), законодавець виокремлює поняття "зняття з військового обліку" та "виключення з військового обліку", при цьому, при знятті з військового обліку Законом передбачено можливість повторного взяття військовозобов`язаного на такий облік. Отже, різними є як підстави, так і правові наслідки зняття або виключення з військового обліку. З аналізу положень Закону № 2232-XII висновується, що громадяни, які підлягають виключенню з військового обліку, втрачають статус військовозобов`язаного, в той же час зняті з військового обліку продовжують перебувати в статусі військовозобов`язаних.
Відтак, законодавство не передбачає можливості повторного взяття на військовий облік осіб, які виключені з військового обліку, яким у даному випадку є позивач. 
Щодо доводів відповідача про відсутність свідоцтва про хворобу та затвердження рішення регіональною ВЛК, суд зазначає, що правовідносини щодо встановлення непридатності позивача виникли у 2010 році, а отже підлягають оцінці з урахуванням законодавства, чинного на момент їх виникнення. Вимоги щодо оформлення свідоцтва про хворобу у тому вигляді, на який посилається відповідач, були запроваджені пізніше, а тому не можуть застосовуватися ретроспективно до правовідносин, що вже були завершені. 
Доводи відповідача щодо сумнівів у достовірності наданих документів спростовуються дослідженим судом оригіналом тимчасового посвідчення, який повністю відповідає копії у матеріалах справи та містить усі необхідні реквізити, що підтверджують його належність та автентичність. 
Щодо посилань відповідача на необхідність проходження позивачем повторного медичного огляду, суд зазначає, що предметом спору у даній справі не є встановлення чи перегляд придатності позивача до військової служби, а питання внесення відповідних відомостей до Реєстру. Нормативно-правові акти, що регулюють порядок ведення Реєстру, не передбачають обов`язку особи повторно проходити ВЛК у випадку, коли відповідний статус вже був встановлений у визначеному законом порядку та підтверджується належними документами. 
Суд також відхиляє доводи відповідача про те, що відомості у військово-обліковому документі повинні відповідати даним Реєстру, оскільки саме відповідач як суб`єкт владних повноважень наділений обов`язком забезпечувати актуальність та достовірність даних Реєстру на підставі наданих документів. 
Тобто, відповідач був зобов`язаний діяти виключно у межах та спосіб, визначених законом, зокрема врахувати факт виключення позивача з військового обліку на підставі пункту 3 частини шостої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", однак цього зроблено не було. 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що невнесення відповідачем відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про непридатність позивача до військової служби та виключення його з військового обліку є протиправною бездіяльністю.
З метою ефективного захисту та відновлення порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про непридатність позивача до військової служби та виключення його з військового обліку на підставі пункту 3 частини 6 статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає наступне. 
Відповідно до частини 1, 2 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Пункт 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлює, що при поданні фізичною особою до адміністративного суду позову немайнового характеру судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Відповідно до частини третьої статті 4 цього Закону при поданні процесуальних документів в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 до відповідного розміру судового збору. 
Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2025 року становив 3028 гривень. 
Отже при поданні фізичною особою до адміністративного суду позову немайнового характеру в електронній формі розмір судового збору становить 968,96 грн (3028,00 * 0,4 * 0,8). 
Згідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. 
В даному випадку, часткове задоволення позовних вимог пов`язано із встановленням судом відмінного від заявленого позивачем порядку відновлення порушеного права, а тому на переконання суду, не впливає на розмір судових витрат, що підлягає відшкодуванню позивачу. 
При зверненні до суду за допомогою підсистеми "Електронний суд" позивач сплатив судовий збір у сумі 1211,20 грн (а.с.16-17), який в сумі 968,96 грн підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
Питання про повернення позивачу надмірно сплаченого судового збору в сумі 242,24 грн може бути вирішено за його клопотанням відповідно до статті 7 Закону України "Про судовий збір". 
Керуючись ст.ст.139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, - 

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про непридатність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до військової служби та виключення його з військового обліку на підставі пункту 3 частини 6 статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". 
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про непридатність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до військової служби та виключення його з військового обліку на підставі пункту 3 частини 6 статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". 
У задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) судовий збір у сумі 968,96 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду А.В. САГУН