Номер провадження 2-а/754/147/26
Справа №754/12872/25
РІШЕННЯ 
Іменем України

20 квітня 2026 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у м.Києві про визнання дій протиправними та скасування накладених штрафних санкцій, 

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2025 року Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції у м.Києві про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Позов обґрунтований тим, що відносно нього 01.10.2024 року було складено постанову ЕНА№3174604, про яку дізнався 10.02.2025 після повідомлення заступника начальника відділу Деснянського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) О.Зленко від 04.02.2025 б/н, у якому Позивача інформовано про винесення постанови та відкриття виконавчого провадження №77065835. Так, 01.10.2024 року Позивач рухався вул. Братиславською на пересіченні вулиць Братиславської та Романа Шухевича, під час виконання маневру з переходом на частину дороги, призначеної для вчинення повороту праворуч, на вул. Еелктротехнічну, був зупинений Відповідачем. Позивач вважає, що Відповідачем у порушення вимог ст.. 35 ЗУ «Про поліцію» не було надано інформації про причину зупинки, як не було надано обґрунтування вимоги надання йому документів у порушення вимог ст..32 ЗУ «Про поліцію». Спілкування з працівником поліції було зафіксовано з допомогою відео та аудіо фіксації. Відповідачем було порушено Конституційне право Позивача на безперешкодне користування належним майном і за рахунок прикладення фізичної сили до водійських дверей автомобіля Позивача з метою перешкоджання закриванню дверей відірвано дверну ручку цих дверей, Позивач був змушений зателефонувати на лінію 102. Позивач подав скаргу до Відповідача на неправомірні дії його працівників, однак відповіді не було. Позивач зазначає, що йому ніхто не повідомляв про його права, не надавав можливості надати пояснення і не повідомляв про право на юридичний захист. Окрім того Позивач вважає дії Відповідача протиправними, а постанову ЕНА №3174604 від 01.10.2024 року такою, що складена та подана на виконання з порушенням вимог чинного законодавства і підлягає скасуванню з наступних підстав: 
- Позивач дізнався про порушення своїх прав лише після винесення постанови про примусове виконання, у зв`язку з чим строк на оскарження підлягає обчисленню з моменту фактичного отримання інформації про постанову.
- Відповідач не вчиняв жодних процесуальних дій щодо Позивача: не складав жодних документів, не вручав постанову, не ознайомлював із матеріалами справи, що свідчить про відсутність належного оформлення адміністративного правопорушення.
- Справа про адміністративне правопорушення щодо Позивача не розглядалася у встановленому законом порядку, постанова не виносилась у його присутності та не надсилалась, що вказує на її протиправність. 
- Відсутні належні та допустимі докази вчинення Позивачем порушення правил дорожнього руху, а вимога працівника поліції про надання документів була незаконною за відсутності зафіксованого правопорушення. 
- Навіть за умови існування постанови, вона не підлягає виконанню, оскільки не була звернута до виконання у тримісячний строк, передбачений законом. 
- Обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення покладається на Відповідача, який не надав суду жодних належних доказів вчинення Позивачем адміністративного правопорушення та дотримання процедури притягнення до відповідальності. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2025 року справу передано головуючій-судді Панченко О.М.
Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 12.08.2025 адміністративний позов було залишено без руху з наданням терміну для усунення її недоліків. 
08.09.2025 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 09.09.2025 року позивачу відмовлено у поновленні строку на звернення з даним позовом, а позовну заяву повернуто позивачу.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, а ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 09.09.2025 року про повернення позовної заяви скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 19.02.2026 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, поновлено строк на звернення з даним адміністративним позовом, а також витребувано по справі докази. 
05.03.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача - Кубарк О.І. надійшла заява щодо виконання ухвали суду від 19.02.2026 в якій повідомляється про те, що : щодо неможливості надання до суду відео фіксації з нагрудної камери працівника Департаменту патрульної поліції в м.Києві рядового поліції Мойсієнка С.О. оскільки відповідно до п.1 ч.3 розділу VІІІ інструкції із правил застосування органами та підрозділами поліції технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджену наказом МВС ВІД 18.12.2018р. №1026, строк зберігання відеозаписів з портативних та відео реєстраторів, установлених у службових транспортних засобах БпЛА, становить - 30 днів. Щодо копії постанови серії ЕНА №3174604 від 01.10.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зазначає, що оригінал постанови серії ЕНА №3174604 від 01.10.2024 року було направлено до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у відповідності до ст. 308 КУпАП Відповідно, Відповідач надає суду витяг постанови серії ЕНА №3174604 від 01.10.2024 року із системи інформаційного порталу Національної поліції України «АРМОР».
26.03.2026 на адресу суду від представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - Кубрака О.І. надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого сторона відповідача заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що твердження позивача були хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
01.04.2026 позивачем подано відповідь на відзив, відповідно до якої позивач заперечує щодо доводів представника відповідача, оскільки не надано жодних доказів вини позивача та законності ухвалення постанови серії ЕНА №3174604 від 01.10.2024 року. 
Згідно із вимогами ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до ч. 5, 8 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 
При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться. 
Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до наступного висновку.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).
Судом встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3174604 від 01.10.2024 року, постановленою інспектором УПП в місті Києві Шевченком О.М. позивача визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн.
Відповідно до оскаржуваної постанови, 01.10.2024 року о 16:17 год. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «AUDI» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив рух на смузі для маршрутних ТЗ, позначеною знаком 5.11. При перевірці документів не пред`явив посвідчення водія, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст.122 КУпАП.
Згідно зі ч. 3 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).
Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р. передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний зокрема: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
Відповідно до статті 14 зазначеного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.
До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.
Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.
Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п.8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Відповідним дорожнім знаком 5.11 додаток 1 до ПДР позначено «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів». Смуга призначена лише для транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами попутно із загальним потоком транспортних засобів. Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Дія знака, що встановлений праворуч від дороги, поширюється на праву смугу руху. Водію, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, дозволено виконувати поворот із цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.
Пунктом 17.1 Правил дорожнього руху визначено, що на дорозі із смугою для маршрутних т/з, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка транспортних засобів на цій смузі.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються: органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом. 
Згідно із пп. 3, 11, ч. 1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. 
Відповідно до вимог ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша і друга статті 121-3, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195). 
Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026 та відповідно до вимог ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється з фіксуванням технічними засобами. 
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Згідно зі ст. 288 КУпАП, постанову посадової особи органу внутрішніх справ у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.
Згідно із вимогами ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до п.1 статті 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.
Згідно зі ч. 3 ст.73 КАС України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов`язаний довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Згідно зі ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Разом з тим, судом було досліджено відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти позовних вимог, однак, до поданого відзиву не було надано жодного доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не було надано відеозапис працівників поліції на якому було б зафіксовано зупинку та процес складання постанови серії ЕНА №3174604 від 01.10.2024 року у зв`язку з тим, що відповідно до п. 1 ч. 3 розділу VIII Інструкції із правил застосування органами та підрозділами поліції технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджену наказом МВС ВІД 18.12.2018р. №1026, строк зберігання відеозаписів з портативних та відео реєстраторів, установлених у службових транспортних засобах БпЛА, становить - 30 днів.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи викладене вище та з урахуванням положень ст.77 КАС України, суд вважає за необхідне скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3174604 від 01.10.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.
За таких обставин та з урахуванням досліджених доказів, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача.
Відповідно до ст. 139 КАС України, із Відповідача на користь Позивача підялгає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, ч. 3 ст.122, 245, 251, 268, 280 КУпАП, ЗУ «Про дорожній рух», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у м.Києві про визнання дій протиправними та скасування накладених штрафних санкцій, - задовольнити частково.
Скасувати постанову серії ЕНА №3174604 від 01.10.2024 року, складену відносно ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП. 
У задоволенні інших вимог позову - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, ЄДРПОУ - 40108646) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду виготовлено 20.04.2026.

Суддя: О.М. Панченко