Справа № 159/8134/25 	Головуючий у 1 інстанції: Бойчук П. Ю. 	
Провадження № 22-ц/802/495/26  	  Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2026 року        місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Киці С. І.,
суддів Данилюк В. В., Шевчук Л. Я., 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, стягнення грошової компенсації та визнання права власності за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 , поданою представником адвокатом Климович Тетяною Дмитрівною, на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 лютого 2026 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач  ОСОБА_1 в листопаді 2025 року звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, стягнення грошової компенсації та визнання права власності.
В підготовчому судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Клімуком О. С. подано до суду заяву про зупинення провадження у справі, яка мотивована тим, що ОСОБА_2 на даний час перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 в лавах Збройних Сил України, а тому позбавлений можливості особисто приймати участь у розгляді справи у зв`язку з проходженням військової служби за призовом під час мобілізації.
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 лютого 2026 року провадження в цій справі зупинено до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України.
Позивач ОСОБА_1 через представника адвоката Климович Т. Д. подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В апеляційній скарзі посилається на те, що дотримання розумних строків розгляду справи є одним з пріоритетних принципів цивільного судочинства. Для зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України недостатньо самого факту перебування особи у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Суд не взяв до уваги той факт, що відповідач приймав участь в першому підготовчому засіданні особисто, відповідач має представника – адвоката, який наділений правами та обов`язками учасника справи, відповідач не надав доказів неможливості своєї участі в судових засіданнях в режимі відеоконференції.
Відзив на апеляційну скаргу в цій справі не подавався.
Справа розглядається відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції з копії довідки № 3-33/160 від 08.01.2026 встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України з 12.04.2025 по теперішній час.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 введено в Україні воєнний стан з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався. На час розгляду справи як судом першої інстанції, так і апеляційним судом воєнний стан не скасовано і діє.
З моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення, ЗСУ та інші утворені відповідно до закону військові формування потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан».
Упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації належними для застосування судом п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України є докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про те, що військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) перебуває на військовій службі.
Окрім того, коли суд вирішує питання щодо зупинення провадження у справі на цій підставі, в оцінці процесуального обов`язку щодо зупинення провадження враховується особиста думка сторони, яка перебуває на військовій службі.
В заяві про зупинення провадження у справі вказано, що відповідач бажає особисто приймати участь у розгляді справи, однак позбавлений такої можливості в зв`язку з проходженням військової служби. Відповідач не подавав до суду першої інстанції заяву про розгляд справи у його відсутності та за участю лише його представника. Відповідач цілодобово перебуває на військовій службі у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, що підтверджується відповідною довідкою, і не може захистити свої права.
Беручи до уваги факт проходження позивачем військової служби в період дії воєнного стану, який є об`єктивною обставиною, що перешкоджає його участі в розгляді справи, і відсутність беззастережної волі військовослужбовця щодо продовження розгляду справи, враховуючи, що представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Клімуком О. С. подано до суду заяву про зупинення провадження у справі з мотивів перебування ОСОБА_2 на даний час на військовій службі, суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів дійшов висновку, що суд першої інстанції підставно зупинив провадження у цій справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України встановлюється обов`язок для суду зупиняти провадження у справі.
Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2025 в справі № 754/947/22.
Доводи апеляційної скарги спростовуються наведеним вище. В апеляційній скарзі не наведено обставин, які б давали підстави для скасування законної ухвали. Апеляційна скарга містить посилання на окрему думку суддів Великої Палати Верховного Суду в справі № 754/947/22. Однак, за ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Окремі думки суддів Великої Палати Верховного Суду не є законом, не є правовою позицією, яку суд має застосовувати відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Апеляційна скарга є власним тлумаченням позивача та її представника норм права.
Права позивача зупиненням провадження не порушені, оскільки зупинення провадження у справі є тимчасовим заходом. 
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, яка відповідає нормам процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , подану представником адвокатом Климович Тетяною Дмитрівною, залишити без задоволення.
Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 лютого 2026 року в цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 08 квітня 2026 року.

Головуючий 

Судді