МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Д. Ростовського, 35, смт Макарів, Київська область, 08001, тел/факс (04578)5-13-39, e-mail inbox@mk.ko.court.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2026 р. Справа №370/1021/26 
Провадження № 2-о/370/24/26

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., із секретарем Зозулею Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження у залі суду в селищі Макарів Київської області справу за заявою
ОСОБА_1 , заінтересована особа – Макарівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Київського Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту смерті, 
в с т а н о в и в :
Адвокат Зал Дмитро Олександрович, який діє в інтересах ОСОБА_1 (далі – заявниця), звернувся до Макарівського районного суду Київської області із заявою, вказавши заінтересованою особою – Макарівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Київського Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якій просив суд: встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Херсонська область, Уванівський район, смт Уванівка; місце смерті: м. Нова Каховка, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що заявниця є донькою померлого ОСОБА_2 . Але у зв`язку з тим, що факт смерті її батька відбувся у місті Каховка Каховського району Херсонської області, тобто на тимчасово окупованій території України, заявниця не має можливості реалізувати своє законне право на спадщину через неможливість одержання свідоцтва про смерть державного зразка та державної реєстрації смерті батька на території України. З огляду на зазначене, змушена звернутися до суду із вказаною заявою. 
Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 06.04.2026 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 13.04.2026 року (а.с.23). 
В судове засідання 13.04.2026 року заявниця ОСОБА_1 та її представник не з`явились. Адвокат Зал Д.О. до суду подав заяву, в якій просив розглядати справу за їх відсутності, заяву підтримав та просив задовольнити (а.с.29).
Заінтересована особа, в судове засідання належним чином повідомлена про місце, день та час слухання справи, не з`явилася, згідно поданого листа, представник просив розгляд справи проводити за їх відсутності (а.с.30). 
Їх неявка не перешкоджає розгляду даної заяви про встановлення факту.
Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Заявниця, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка міста Потсдам Німеччина, громадянка України, РНОКПП НОМЕР_1 , є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується копіями наступних документів: свідоцтвом про народження заявниці серії НОМЕР_2 від 17.10.1970 року (а.с.9); витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00015495169 від 18.06.2015 року (а.с.10); свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 23.01.2004 року (а.с.11); паспортом громадянина України заявниці серії НОМЕР_4 від 24.09.1996 року (а.с.8); паспортом громадянина України ОСОБА_2 серії НОМЕР_5 від 23.09.1998 року (а.с.12-13). 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , уродженець смт Іванівка Іванівського району Херсонської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ; місце смерті – АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями наступних документів: медичним свідоцтвом про смерть серії 74 №215400080, виданого 26.11.2025 року 1022101244 Новокаховським відділом ГБУЗ Херсонської області «Бюро судово-медичної експертизи» (а.с.17).
У зв`язку з тим, що факт смерті батька заявниці відбувся у місті Каховка Каховського району Херсонської області, тобто на тимчасово окупованій території України, остання не має можливості реалізувати своє законне право на спадщину через неможливість одержання свідоцтва про смерть державного зразка та державної реєстрації смерті батька на території України. 
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи зокрема про  встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. 
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.
Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджених Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року №376, до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України відноситься Каховська міська територіальна громада Херсонської області (дата початку тимчасової окупації 24.02.2022 року).
Згідно із ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державній реєстрації, зокрема підлягає смерть особи.
Відповідно до ст. 17 цього Закону, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,  органами державної реєстрації актів цивільного стану є: 1) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; 2) відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції; 3) виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад.
Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року №52/5, ст. 317 ЦПК України, у зв`язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території. 
При цьому, в практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися.
Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».
Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. The Republicof Moldova and Russia, 23.02.2016), ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. The Republicof Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).
Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку що заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті є обґрунтована і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Херсонська область, Уванівський район, смт Уванівка; місце смерті: м. Нова Каховка, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 5, 76-81, 83, 95, 247, 265, 268, 293, 315, 317, 319, 354-355 ЦПК України суд, 
у х в а л и в :
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа – Макарівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Київського Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту смерті – задовольнити.
Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Херсонська область, Уванівський район, смт Уванівка; місце смерті: м. Нова Каховка, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося – з дати складання повного його тексту.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.
Рішення суду підлягає негайному виконанню.
Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Копію судового рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.
Повний текст рішення складено та підписано 13.04.2026 року.

Реквізити учасників справи:
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;
Макарівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Київського Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, код ЄДРПОУ 23582832, адреса: 08001, Київська область, Бучанський район, с-ще Макарів, вул. Димитрія Ростовського, 27.

Суддя А.В. Косенко