Справа № 161/1656/26 
Номер провадження: 3/161/1011/26

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
місто Луцьк         23 березня 2026 року 

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Гринь О.М., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
-за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:
23 січня 2026 року зУПП у Волинській області до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 566031 від 14 січня 2026 року вбачається, що 13 січня 2026 року о 23:20 в м. Луцьк по вул. Івана Корсака (Карбишева) 2 ОСОБА_1 керував тз Mercedes Benz GLS400 днз НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.
Дії ОСОБА_1 , працівниками поліції кваліфіковані як порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник адвокат Ульчак Б.І. не прибули, просили судове засідання відкласти, оскільки сам ОСОБА_1 перебуває за межами України, а адвокат Ульчак Б.І. перебуває у іншому судовому засіданні у Волинському апеляційному суді.
Суд в задоволенні такого клопотання відмовляє з наступних підстав. 
ОСОБА_1 завчасно був обізнаний про дату час та місце розгляду його справи та повинен був це враховувати перед здійсненням поїздки за межі України при цьому ОСОБА_1 не долучено до матеріалів справи доказів того, що така поїздка ним здійснюється з метою виконання посадових чи службових обов`язків чи інших невідкладних дій.
Що стосується неявки в судове засідання адвоката то суд зазначає, що адвокатом Ульчаком Б.І. в якості доказів неможливості, явки в судове засідання надано суду витяг із сайту Волинського апеляційного суду та зазначено, що про його зайнятість в іншій справі у суді апеляційної інстанції, проте в наданому витязі в якості представника відповідача вказано адвоката Андріяш Н.В., а в якості представника позивача адвоката Лавренюка Б.О. при цьому жодних доказів участі в такому судовому засіданні адвоката Ульчака Б.І. суду не надано. 
Окрім того 23 березня 2026 року в суд також було подано письмові пояснення сторони захисту в, яких захисник Ульчак Б.І. просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .
Суд вивчивши письмові пояснення сторони захисту не вбачає підстав для закриття провадження у справі на підставі наступного.
Пояснення зводяться до тез, які на думку сторони захисту є підставою для закриття провадження у даній справі, проте суд із ними не погоджується враховуючи наведене:
1)«Матеріали справи не містять відео доказів керування ОСОБА_1 автомобілем Mercedes-Benz», сторона захисту також вказує, що під керуванням транспортних засобом необхідно розуміти безпосередньо перебування у русі транспортного засобу, такий рух повинен здійснюватися за допомогою дії водія. Матеріали справи не містять відео доказів керування ОСОБА_1 автомобілем Mercedes-Benz».
Такі твердження судом до уваги не беруться, оскільки вони спростовуються відеозаписом з 02 хв. 20 сек. по 03 хв. 20 сек. де працівник поліції запитує ОСОБА_1 «А чого ви не стали на світлофор ви ще на жовтий проїхали там трохи ми ж вас зупиняли раніше» на що ОСОБА_1 відповідає «я в дзеркало дивився, я вже пішов вправо», далі на запитання працівника поліції «кажете додому так спішили» ОСОБА_1 відповідає «ну». Тобто таке спілкування ОСОБА_1 із працівником поліції свідчить, що ОСОБА_1 керував тз, при цьому варто зауважити, що протягом всього часу спілкування ОСОБА_1 перебував за кермом тз, який стояв із увімкненим двигуном.
2)«Протокол про адміністративне правопорушення містить недостовірну інформацію щодо місця нібито вчинення порушення і щодо встановлення факту відмови».
Такі твердження судом до уваги не беруться, оскільки в протоколі чітко вказано, що правопорушення (відмова від проходження огляду) вчинено за адресою: м. Луцьк вул. Івана Корсака (Карбишева) 2, тобто за адресою місцезнаходження медичного закладу, де ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. При цьому суд зазначає, що визначення місцем вчинення правопорушення іншої адреси, до прикладу адреси зупинки тз, не відповідало б дійсності, оскільки п. 2.5 ПДР передбачає відповідальність саме за відмову від проходження відповідного огляду, яка у даному випадку була здійснена за адресою вказаною в протоколі.
3)«Направлення на огляд містить виправлення щодо його дати, які невідомо ким виконані. Жодного застереження щодо виправлення у такому документі немає. Відтак сторона захисту ставить такий документ під сумнів і вважає його не належним та недопустимим доказом. Аналогічні виправлення має рапорт ОСОБА_2 щодо дати його написання, що робить вказаний документ не належним та недопустимим доказом».
Дійсно в направленні на огляд та рапорті міститься виправлення у даті їх складення, а саме році де цифра, яка позначає рік, виправлена на «6», однак суд зазначає, що виправлення на які звертає увагу сторона захисту є нічим іншим ніж механічними описками і на суть правовідносин жодним чином не впливають, а отже у визнанні таких доказів неналежними чи недопустимими, слід відмовити.
4)«Зі змісту відео та пояснень ОСОБА_1 , вбачається, що він виконав свій обов`язок, та погодився пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога. При цьому наполягав саме на здачі крові для проведення лабораторного дослідження, зазначив, що не продуватиме у драгер, а отже такі дії та заяви не можна розцінити саме як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, адже фактично ОСОБА_3 , не відмовлявся пройти огляд в закладі охорони здоров`я, постійно наголошував про те, що бажає здати кров для аналізу на вміст алкоголю в лікарні».
Такі твердження суд вважає необґрунтованими, на підставі наступного.
У межах даної справи ОСОБА_1 інкримінується керування тз саме у стані алкогольного сп`яніння. 
Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом МОЗ України від 09 листопада 2025 року № 1452/735 (далі по тексту Інструкція) огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря — фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством. Тематичне вдосконалення обов`язково включає в себе опрацювання методики відбору зразків, їх консервування, маркування, упаковки, зберігання та транспортування до лабораторії, а також документальне оформлення всіх цих процедур.
Пунктом 13 розділу ІІІ Інструкції якщо водій – учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження сечі (іншого біологічного середовища в разі неможливості взяття сечі) та крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.
Тобто Інструкцією чітко визначено, що єдиною підставою для дослідження крові на вміст алкоголю є перебування водія, щодо якого такі дослідження проводяться у несвідомому стані або з тяжкими травмами, чого у даному випадку не було.
5)«З переглянутого відеозапису не вбачається, що лікар пропонував здати для дослідження зразки інших біологічних середовищ, таких як слина, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, або у разі неможливості таких відібрати кров».
Такі твердження сторони захисту є безпідставними в силу того, що у даному випадку у лікаря такий обов`язок був відсутній, а сторона захисту помилково ототожнює такий обов`язок лікаря із оглядом водія на визначення його перебування у стані наркотичного сп`яніння.
Так сторона захисту у своїх запереченнях фактично цитує п. 12 Інструкції, проте такий пункт Інструкції слід застосовувати в контексті п. 8 – 11 Інструкції.
Відповідно до п. 8 – 11 Інструкції огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту обов`язковимє проведення підтверджуючого дослідження — газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи.
Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються двома наборами. Один набір використовується для первинного дослідження. Другий набір використовується для підтверджуючого дослідження.
Другий набір ємностей зберігається при температурі мінус 20 °C протягом 90 днів у закладах охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв.
Для визначення концентрації алкоголю у другий набір відбирається не менше ніж 20 мл сечі та крові.
Для дослідження на наркотичні, психотропні та лікарські засоби у другий набір ємностей відбирається не менше ніж 80 мл сечі та 20 мл крові.
За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища.
Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.
Тобто такі положення Інструкції, лікарем застосовуються у разі виявлення в особи ознак наркотичного сп`яніння для встановлення концентрації алкоголю в крові для можливого виключення перебування особи ще й у стані алкогольного сп`яніння тобто наявності концентрації алкоголю в крові понад дозволену норму.
В той час, як для виявлення стану алкогольного сп`яніння для особи, яка знаходиться в свідомості і не має важких травм застосовується єдиний порядок визначений п. 2 розділу ІІІ Інструкції.
6)«В даному випадку усі вказані адміністративні матеріали були скеровані до суду неуповноваженою особою. Вказані матеріали мали бути повернуті органам поліції для належного оформлення та не реєструватись в суді та не допускатись до автоматизованого розподілу справ».
Таке твердження суд вважає надуманим в силу його необґрунтованості.
7)« ОСОБА_4 заперечив наявні у нього ознаки вживання алкоголю, а саме пояснив це тим, що користувався омивачем та ліками, що могло породжувати сприйняття в працівників поліції запаху спиртного в салоні автомобіля. На наявному в матеріалах справи відеозаписі не видно жодного прояву стану алкогольного сп`яніння в ОСОБА_5 . Його мова чітка, змістовна і аргументована, зокрема і в частині бажання пройти медичний огляд шляхом забору крові в медичному закладі»;
Так на періоді відеозапису з 04 хв. 35 сек. по 04 хв. 50 сек. вбачається, що працівник поліції запитує ОСОБА_1 чи не вживав той алкогольних напоїв і вказує, що така підозра у нього виникла через те, що працівник поліції відчуває запах з автомобіля на, що ОСОБА_1 відповідає «так», а далі пропонує ОСОБА_1 пройти відповідний огляд на стан сп`яніння.
Окрім того на періоді відеозапису з 13 хв. 00 сек. по 13 хв. 23 сек. було чітко оголошено у чому саме в ОСОБА_1 вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто сама по собі підозра на перебування водія у стані алкогольного сп`яніння озвучена поліцейським із обґрунтуванням такої підозри зобов`язує водія виконати вимогу працівника поліції пройти відповідний огляд на виявлення стану, як у даному випадку, алкогольного сп`яніння.
В той же час заперечення водієм такої підозри з одночасною відмовою від проходження відповідного огляду тягне за собою наслідки визначені відповідною частиною ст. 130 КУпАП.
8)«Сам алкотестер працівники поліції навіть не показали, не надали його для огляду ОСОБА_1 ».
Щодо того, що ОСОБА_1 працівники поліції навіть не показали прилад драгер, суд зазначає, що на періоді відеозапису з 13 хв. 00 сек. по 14 хв. 00 сек. було чітко оголошено у чому саме в ОСОБА_1 вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки тз, на що ОСОБА_1 відразу відповів: «ну поїхали кров здавать», далі працівник поліції перепитує ОСОБА_1 «яку кров, я вам пропоную пройти огляд на місці зупинки ви відмовляєтесь», на що ОСОБА_4 відповідає «нєт, конєшно відмовляюся», далі працівник поліції запитує «бажаєте в наркодиспансер?» на що ОСОБА_1 відповідає «ну да».
Тобто показувати ОСОБА_1 алкотестер Драгер підстав не було, оскільки ОСОБА_1 відразу скористався свої правом пройти огляд в медичному закладі.
9)«Характер спілкування працівників поліції згідно долученого відеозапису вказує на маніпуляції з їх сторін. 39 хв. 20 секунда щодо вказівки невідомо кого на зазначення драгера невідомого поліцейського.»
Такі доводи сторони захисту суд вважає такими, що жодним чином не впливають на наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , оскільки спілкування працівника поліції відбувалось зі своїм колегою в той час, як протокол про адміністративне правопорушення складався на основі висновку лікаря нарколога, при цьому жодних маніпуляцій зі сторони працівників поліції судом не встановлено, навпаки на вказаному відрізку відеозапису працівник поліції декілька раз надавав пораду ОСОБА_1 пройти відповідний огляд. 
Також варто зауважити, що стверджуючи про не перебування у стані алкогольного сп`яніння та не погоджуючись із діями працівників медичного закладу щодо медичного огляду, ОСОБА_1 в тому ж закладі, протягом 2 години з моменту його зупинки поліцейськими, маючи достатній час, не був позбавлений можливості за власний кошт замовити дослідження його біологічних зразків на визначення стану алкогольного сп`яніння.
Надавши оцінку поясненням сторони захисту, дослідивши також інші матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: 
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 566031 від 14 січня 2026 року;
копією постанови серії БАД № 758095 від 14 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2, 3 ст. 122 КУпАП
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
направленнями на огляд водія тз з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
висновком лікаря нарколога від 13 січня 2026 року № 21;
рапортами;
відеозаписом з місця події.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд встановив, що ОСОБА_1 в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, 13 січня 2026 року від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився у медичному закладі.
Аналізуючи досліджені докази, в суду немає об`єктивних сумнівів у винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Суд, дослідивши обставини справи в їх сукупності, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки, наслідки вчиненого правопорушення, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Визначаючи вид адміністративного стягнення суд застосовує санкцію в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому, приймаючи до уваги дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає доцільним застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 283, 284, 287 КУпАП, на підставі ч.1 ст. 130 КУпАП,-.
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір в розмірі в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з  ОСОБА_1  підлягає стягненню подвійний розмір штрафу в сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області      О.М. Гринь