ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

07 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/10193/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),
суддів: Чередниченка В.Є., Чепурнова Д.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Балівська виробничо-будівельна компанія» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року 
у адміністративній справі № 160/10193/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради і до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради та до третіх осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «Балівська виробничо-будівельна компанія» і Дніпровської міської ради про визнання протиправними дій та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2025 року частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 , а саме: визнано протиправним та скасовано наказ Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради «Про затвердження містобудівних умов та обмежень» №145 від 18.04.2024; скасовано містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва наданні 18.04.2024 Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради Товариству з обмеженою відповідальністю «Балівська виробничо-будівельна компанія» реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:9339-6031-64-26-8081; визнано протиправними дії Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради з реєстрації поданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Балівська виробничо-будівельна компанія» Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті П020240430594; та скасовано реєстрацію Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті П020240430594.
Одночасно, вказаним рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2025 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволені іншої частини заявлених вимог, які стосуються: визнання протиправними дій Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради з надання 18.04.2024 Товариству з обмеженою відповідальністю «Балівська виробничо-будівельна компанія» містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:9339-6031-64-26-8081; та скасування зареєстрованого 02.05.2024 Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю «Балівська виробничо-будівельна компанія» Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті П020240430594.
Позивачем ОСОБА_1 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2025 року оскаржено в апеляційному порядку (А.с.47-48 т.4) з підстав неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та порушення норм матеріального і процесуального права, у зв"язку з чим позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції у частині відмови у задоволені позову та прийняти в цій частині нове судове рішення про задоволення позову у цій справі в повному обсязі, а також просить доповнити мотивувальну частину рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2025 року наступним змістом: « 1).Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради при розгляді заяви ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» про видачу містобудівних умов та обмежень, не враховано: - запроектоване будівництво розташоване частково на землях лісового фонду та прибережних захисних смуг водних об`єктів, тим самим наявне невідповідність намірів будівництва цільовому призначенню землі; - відсутність погодженого проекту на будівельні роботи від Офісу водних ресурсів Дніпропетровської області (стаття 86 Водного кодексу України); - відомості Державного земельного кадастру про обмеження, щодо земельної ділянки (частина 5 статті 111 Земельного кодексу України); - ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» не залучило до своєї заяви про видачу містобудівних умов та обмежень містобудівний розрахунок, що є безумовною підставою для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, згідно до абз.4 ч.3 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; 2). Оскаржувані містобудівні умови та обмеження не містять у собі інформацію: - про планувальні обмеження, щодо прибережних захисних смуг, зони санітарної охорони, що є порушенням Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради пункту 8 частини 5 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; - максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки; - максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону); - мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд; - вимоги щодо розроблення розділу інженерно-технічних заходів цивільного захисту (для об`єктів, визначених відповідно до частини десятої статті 31 цього Закону); 3). Будівельні роботи вже частково проведені ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» на землі прибережних захисних смуг, що є порушенням статті 88 Водного кодексу України та статті 60 Земельного кодексу України; 4). Запланований ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» об`єкт будівництва не відповідає вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, тобто затвердженим текстовим та графічним матеріалам з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій конкретного населеного пункту (частина 1 статті 16, статті 25 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Отже, наміри забудови не відповідають вимогам містобудівної документації на місцевому рівні і зокрема Плану зонування, що свідчить про протиправність отриманих МУО, оскільки спірні ділянки належить частково до ПЗС в силу закону за фактом розташування на них окремих водних об`єктів, а тому наведена підстава у розрізі п.3 ч.4 ст.29 Закону є самостійною причиною для відмови у наданні МУО, у т.ч. невідповідність генеральному плану міста і зокрема, детальному плану території» .
Апеляційна скарга позивача в частині порушення норм процесуального права мотивована: протиправною відмовою суду першої інстанції у задоволенні заявлених ним клопотань щодо витребування доказів стосовно прибережних захисних смуг водних об`єктів та огляду доказів за їх місцем знаходження, хоча ці обставини мають вирішальне значення для справи, чим в свою чергу порушено принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з метою ухвалення справедливого та об`єктивного рішення; а також протиправним залученням ДМР третьою особою до участі справі без зазначення на які саме права/інтереси/обов`язки ДМР вплине спірне рішення, при тому, що департамент по роботі з активами ДМР як відповідач по справі, є спеціальним представницьким суб`єктом ДМР по даним правовідносинам, хоча по жодній відомій йому справі щодо скасування МУО ДОАС не було залучення ДМР. 
В частині неповного з`ясування судом фактичних обставин та порушення норм матеріального права, повивач посилається в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не було зроблено належного аналізу впливу будівництва на прибережні захисні смуги та водні об`єкти, що суперечить ст.88 Водного кодексу і ст.60 Земельного кодексу, також як і не було надано правової кваліфікації тій обставині, що у водному кодексі відсутній такий водний об`єкт як «плесо». 
Крім того, позивач вказує в апеляційній скарзі на те, що вирішуючи спір у цій справі судом не досліджено належним чином, що: будівельні роботи заплановано, проведено і проводяться, частково у ПЗС озера та водного дренажного каналу Одинківський, водного дренажного каналу Лівобережний які впадають в озеро, та проходять впритул до спірної ділянки, а подекуди по спірній ділянці, що підтверджується долученими до матеріалів справи фото, відео матеріалами, знімками з Гугл карти, відомостями ДЗК, відповіддю Офісу водних ресурсів, які свідчать про невідповідність забудови вимогам МД на місцевому рівні (порушення ч.1 ст.16, ст.25 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а буд.об`єктів цільовому призначенню землі, а також невідповідності дій Департаменту по роботі з активами та спірних МУО вимогам ч.5 ст.29 Закону, невідповідності проведеним підготовчим, будівельним роботам змісту МУО та повідомлень, і визначеного класу наслідків спірного будівництва; а також того, що забудовником на об`єкті проводяться будівельні роботи без отримання відповідного дозвільного документу саме на будівельні роботи, прикриваючись Повідомленням ДП020240430594, хоча завезення на ділянку лісогосподарського призначення, у т.ч. у ПЗС, вантажівками з самоскидами землі з камінням не підпадає під поняття «підготовчі роботи» згідно до п.2 порядку виконання підготовчих та будівельних робіт (затверджено постановою КМУ від 13.04.11 № 466 (в редакції постанови КМУ від 26.08.15 № 747), а підпадає під поняття саме будівельних робіт і є підставою для скасування Повідомлення ДП020240430594 з цієї підстави.
Окремо, позивач звертає увагу апеляційного суду на аналогічні судові спори щодо забудови прибережної захисних смуг водних об`єктів, які є доволі розповсюдженими справами. Зокрема, позивач вказує, що: 
- стосовно необхідності з`ясування факту розташування спірної земельної ділянки відносно водних об`єктів, посилається на постанову Верховного Суду від 03.10.24 по справі 440/6208/20 і на постанову від 18.1.24 справа № 400/2760/20, в якій зазначалося, що суди попередніх інстанцій мали перевірити, чи знаходяться земельні ділянки в межах визначеної законом ПЗС уздовж морів, морських заток та лиманів, а виходячи з того, що віднесення земельних ділянок, зайнятих водними об`єктами, до земель водного фонду підтверджується самим фактом перебування їх під водним об`єктом і в межах прибережних захисних смуг тому суди мали перевірити чи знаходяться земельні ділянки, на яких здійснює свою господарську діяльність позивач в межах прибережної захисної смуги уздовж морів, морських заток та лиманів, визначеної законом, а також вважає аналогічні висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року по справі № 469/1044/17, від 12 листопада 2020 року у справі № 487/688/18 та Верховного Суду від 27 травня 2020 року по справі № 310/8559/16-ц, від 27 січня 2020 року у справі № 488/6479/14-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 477/2054/17-ц, від 9 грудня 2020 року у справі № 676/2332/18.
- стосовно дотримання визначених ст.5 Закону України «Про основи містобудування» від 16.11.1992 та ст. 2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 основ містобудування, позивач наводить прикладом: постанову Верховного Суду від 04.09.2019 року у справі № 826/13852/17 в якій зазначалося, що «…містобудівні умови та обмеження, які не відповідають генеральному плану населеного пункту та іншій містобудівній документації на місцевому рівні не можуть вважатися такими, що враховують громадські та приватні інтереси при плануванні та забудові територій, власників будівель, що оточують місце будівництва…» а «…сама по собі відсутність землевпорядної документації не змінює правовий режим захисних смуг. Відсутність проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги не може свідчити про відсутність самої прибережної захисної смуги, оскільки її розмір і межі встановлено законом, а тому такі земельні ділянки, що належали до земель водного фонду, не можуть бути передані у власність...»; постанову Верховного Суду від 23.2.2022 року в справі №707/2357/17, в якій з посиланням на пункти 51, 52, 109 постанови ВПВС від 15.9.2020 року в справі 469/1044/17 зроблено висновок, що: «заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного
фонду (перехід до них володіння цими землями) всупереч вимогам ЗК України є неможливим; розташування земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у ст. 59 цього Кодексу (висновки Великої Палати Верховного Суду, сформульовані у постановах від 22.5.2018 у справі 469/1203/15-ц; від 28.11.18 у справі 504/2864/13-ц (пункт 70); від 12.6.2019 у справі 487/10128/14-ц (пункт 80); від 11.9.2019 у справі 487/10132/14-ц (пункт 96); від 15.9.2020 у справі 372/1684/14-ц (пункт 45); від 22.6.2022 у справі 676/1795/20».
- стосовно намірів щодо використання земельної ділянки в межах певної категорії земель, які мають відповідати містобудівній документації та документації із землеустрою, позивач наводить прикладом висновки Верховного Суду у постановах від 16.07.2019 по справі № 520/8970/18 та від 23.12.2019 по справа № 813/2946/17, і від 06.11.2024 по справі № 460/4832/21
Окрім вищевикладеного, позивач акцентує увагу, що суд апеляційної інстанції не може вийти за межі доводів апеляційної скарги, погіршивши при цьому становище апелянта, що узгоджується з принципом заборони повороту до гіршого (non reformatio in peius), оскільки особа, яка оскаржує судове рішення, не може потрапити в гірше становище, порівняно з тим, що така особа досягнула в попередній інстанції в результаті свого позову. 
Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради рішення суду першої інстанції оскаржується з підстав його незаконності та необґрунтованості, не врахування заперечень відповідачів і третіх осіб, а також неправильного встановлення обставин у справі та застосування норм матеріального права, у звязку з чим просить скасувати рішення суду в частині задоволення вимог позивача та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с.1-5 т.4).
Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що висновки суду першої інстанції в частині того, що «…містобудівні умови та обмеження MU01:9339-6031-64-26-8081 ...надані Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради на підставі, у межах повноважень, але не у спосіб, визначений законодавством та не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення» не відповідають вимогам чинного законодавства України та фактичним обставинам справи, оскільки: відповідно до ч.6 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу, а тому саме за результатом розгляду направленої ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» до головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради листом від 02.04.2024 р. заяви про надання містобудівних умов та обмежень для нового будівництва багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення на земельній ділянці з кадастровим номером 1210100000:01:496:0028, що розташована по вул. Широкій, 1 в м.Дніпрі та доданих до цієї заяви документів, Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради протягом визначеного чинним законодавством строку було видано наказ №145 від 18.04.2024 про затвердження містобудівних умов та обмежень, що в свою чергу свідчить про те, що при наданні оскаржуваних містобудівних умов та обмежень відповідач-1 діяв у спосіб, визначений чинним законодавством України.
Щодо способу надання містобудівних умов та обмежень, Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради аналізуючи положення ч.4 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» вказує, що на момент надання містобудівних умов та обмежень, які оскаржуються (18.04.2024 р.), на території міста були чинними генеральний план розвитку м.Дніпра, затверджений рішенням Дніпровської міської ради від 21.02.2024 №74/47, план зонування території м. Дніпра, затверджений рішенням Дніпровської міської ради від 21.02.2024 № 75/47, та детальний план території у районі вул.Широкої та вул.Бєляєва, затверджений рішенням Дніпровської міської ради від 24.02.2021 № 326/4, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 по справі № 160/15842/24, яким було визнано протиправним та нечинним п. 1 рішення Дніпровської міської ради №74/47 від 21.02.2024 і рішення Дніпровської міської ради №75/47 від 21.02.2024, набрало законної сили 04.03.2025, і відповідно, на момент розгляду заяви та доданих до неї документів у Відповідача-1 не було законних підстав для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, а припущення можливості оскарження (скасування) в майбутньому документів, на підставі яких замовник є власником або користувачем земельною ділянки, або містобудівної документації, відповідно до якої приймається рішення про відповідність намірів забудови, згідно ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не може бути підставою для обґрунтування відмови в наданні містобудівних умов.
При цьому Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради вказується в апеляційній скарзі на те, що приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд виходив з того, що «…рішення Дніпровської міської ради №74/47 від 21.02.2024 р. «Про затвердження проекту внесення змін до генерального плану розвитку м. Дніпра», №75/47 від 21.02.2024 «Про затвердження змін до проекту плану зонування території м. Дніпра» скасовані в судовому порядку, рішення суду набрали чинності.», але ж на момент надання містобудівних умов та обмежень, які оскаржуються (18.04.2024р.), на території міста були чинними генеральний план розвитку м. Дніпра, затверджений рішенням Дніпровської міської ради від 21.02.2024 № 74/47, план зонування території м. Дніпра, затверджений рішенням Дніпровської міської ради від 21.02.2024 № 75/47, та детальний план території у районі вул.Широкої та вул. Бєляєва, затверджений рішенням Дніпровської міської ради від 24.02.2021 № 326/4, а рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 по справі № 160/15842/24, яке набрало законної сили 04.03.2025, визнано протиправним та нечинним п.1 рішення Дніпровської міської ради №74/47 від 21.02.2024 «Про затвердження проекту внесення змін до Генерального плану розвитку м. Дніпра», а також визнано протиправним та нечинним рішення Дніпровської міської ради №75/47 від 21.02.2024 «Про затвердження змін до проекту плану зонування території м. Дніпра». Вважаючи не відповідність вимогам чинного законодавства України та сталій судовій практиці із аналогічних питань висновки суду першої інстанції про невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації під час надання містобудівних умов та обмежень саме з підстав визнання рішень міської ради про затвердження генерального плану та плану зонування протиправними та нечинними, відповідач наголошує, що містобудівна документація (генеральний план, план зонування, детальний план території) за своєю сутністю є нормативно-правовими актами, який відповідно до ч.2 ст.265 КАСУ втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду, що узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 21.09.2021 по справі №910/10374/17, від 08.02. 2022 у справі № 1540/3828/18, від 28.09.2023 у справі №640/17408/19, а також у постанові від 04.04.2024 по справі № 320/2796/23, в якій Верховний Суд звернув увагу на те, що «…нормативно-правовий акт на відміну від індивідуального акту не скасовується з моменту його прийняття, а визнається нечинним повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду і, відповідно, не передбачає відновлення прав, які були порушені під час дії такого акта.
Вказане спрямовано за гарантування ефективного захисту прав позивача, порушення прав якого припиняється з моменту втрати чинності акта, та водночас полягає у недопущенні можливості зловживання позивачем його правом на захист порушених прав внаслідок визнаної протиправності нормативно-правового акта».
Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради оскаржено в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції в частині задоволення частини вимог позивача з підстав неповного з`ясування обставини, що мають значення для справи та невідповідності висновків суду обставинам справи, що у своїй сукупності є підставами для скасування такого рішення з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог (а.с.36-39 т.4).
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, Управління спираючись на положення ч.1, абз.4 ч.11 ст.35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» вказує, що після набуття права на земельну ділянку та відповідно до її цільового призначення замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними нормами і правилами, з повідомленням органу державного архітектурно-будівельного контролю, форма якого визначаються Кабінетом Міністрів України та в якому зазначається інформація про кадастровий номер земельної ділянки або відмітка про випадок, визначений ч.4 ст.34 цього Закону та/або ч.1 ст.12-1 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», і ідентифікатор об`єкта будівництва, а механізм набуття права на виконання підготовчих та будівельних робіт регламентований положеннями Постанови Кабінету Міністрів від 11.04.2011 № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» (надалі - ПКМУ № 466), відповідно до п.2 якої підготовчими роботами є роботи з підготовки земельної ділянки, влаштування огородження будівельного майданчика та знесення будівель і споруд, порушення елементів благоустрою в межах відведеної земельної ділянки, вишукувальні роботи, роботи із спорудження тимчасових виробничих та побутових споруд, необхідних для організації і обслуговування будівництва, улаштування під`їзних шляхів, складування будівельних матеріалів, підведення тимчасових інженерних мереж, а також з винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень, а згідно п.13 цієї постанови № 466 передбачено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом п`яти робочих днів з дня надходження повідомлення: вносить інформацію, зазначену у повідомленні, до Реєстру будівельної діяльності (крім об`єктів, на які поширюється дія Закону України «Про державну таємницю») згідно з цим Порядком та Порядком ведення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 2021 р. № 681; реєструє повідомлення та зміни до нього, подані щодо об`єкта, на який поширюється дія Закону України «Про державну таємницю», у журналі реєстрації повідомлень; під час внесення інформації, зазначеної у повідомленні, до Реєстру будівельної діяльності проставляє відмітку про місцезнаходження об`єкта будівництва на картографічній основі (у разі коли така відмітка не проставлена на картографічній основі до внесення інформації, зазначеної у повідомленні). Управління вважає, що вимоги наведених норм ним було дотримано, а подане Товариством «Балівська виробничо-будівельна компанія» 30.04.2024 повідомлення про початок виконання підготовчих робіт по об`єкту будівництва: «Будівництво багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення по вул. Широкій, 1 у м. Дніпро» було зареєстровано 02.05.2024 за № ДП020240430594 за допомогою Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.
Щодо проведення будівельних робіт у прибережній захисній смузі, Управління звертає увагу апеляційного суду на той факт того, що форма повідомлення про початок виконання підготовчих робіт затверджена додатком 1 ПКМУ № 466, яка містить вичерпний перелік інформації, необхідної для реєстрації повідомлення, і згідно затвердженої форми повідомлення про початок виконання підготовчих робіт взагалі відсутні графи щодо зазначення даних про містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки, а відтак, не передбачено обов`язок управління перевіряти вихідні дані для проектування при реєстрації повідомлення про початок виконання підготовчих робіт. Оскільки відповідно до вимог чинного містобудівного законодавства відмова в реєстрації повідомлення про початок виконання підготовчих робіт не передбачена, а під час реєстрації оскаржуваного повідомлення Управлінням дотримано вимоги чинного містобудівного законодавства, вважає, що у суду були відсутні підстави для визнання протиправними дій Управління щодо реєстрації повідомлення про початок виконання підготовчих робіт та його скасування.
Дніпровська міська рада в апеляційній скарзі вказуючи на незаконність рішення суду першої інстанції у цій справі, оскільки це рішення ґрунтується лише на обставинах, які виникли вже після видачі спірних містобудівних умов та обмежень, при цьому оминає юридично значимі факти та події, які мали місце на момент їх надання, просить скасувати рішення суду першої інстанції у повному обсязі та ухвалити рішення про відмову у задоволені вимог позивача (а.с.15-26 т.4). Так, апеляційна скарга Дніпровської міської ради мотивована тим, що на момент надання містобудівних умов та обмежень, які оскаржуються у цій справі (18.04.2024 р.) на території міста були чинними генеральний план розвитку м. Дніпра, затверджений рішенням Дніпровської міської ради від 21.02.2024 №74/47 і затверджений рішенням Дніпровської міської ради від 21.02.2024 № 75/47 план зонування території м. Дніпра, а протиправними та нечинними п.1 рішення Дніпровської міської ради №74/47 від 21.02.2024 «Про затвердження проекту внесення змін до Генерального плану розвитку м. Дніпра» і рішення Дніпровської міської ради №75/47 від 21.02.2024 «Про затвердження змін до проекту плану зонування території м.Дніпра» були визнанні рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 у справі № 160/15842/24, яке набрало законної сили тільки 04.03.2025. За вказаних обставин та виходячи з положень ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», третя особа наголошує, що підстав для відмови в наданні спірних у цій справі містобудівних умов та обмежень не було, оскільки для такої відмови не може слугувати припущення можливості оскарження (скасування) в майбутньому документів, на підставі яких приймається рішення про відповідність намірів забудови згідно чинного законодавства України.
При цьому, Дніпровська міськрада акцентує увагу, що ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» звернулось до Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради з заявами про надання містобудівних умов та обмежень, і саме за результатами розгляду вказаних заяв та доданих до них документів протягом визначеного чинним законодавством строку був виданий наказ Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради «Про затвердження містобудівних умов та обмежень» № 145 від 18.04.2024, а при наданні спірних містобудівних умов та обмежень відповідач діяв у межах компетенції та у визначеному чинним законодавством порядку, оскільки підстави для відмови у надані містобудівних умов та обмежень чітко визначені ч.4 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (тобто: неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень; виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці; та невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні), проте, за результатами розгляду заяв ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» та доданих до цих заяв документів компетентним органом було встановлено, що: замовником надано всі передбачені чинним законодавством України документи, які необхідні для розгляду питання щодо надання містобудівних умов та обмежень; а серед наданих документів не було виявлено будь-яких недостовірних відомостей; чи розміщення індивідуальних житлових будинків (одноквартирних житлових будинків) в межах зони кварталів вибіркової реконструкції садибної житлової забудови відноситься до переважних видів використання такої зоні, які визначені містобудівною документацією на місцевому рівні, що свідчить про відповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації та правомірність надання містобудівних умов та обмежень.
Оскільки на момент розгляду заяв та поданих до них документів у відповідача були відсутні будь-які законні підстави для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, а зміни, що відбулися після їх надання не надавали суду правових підстав для визнання цих умов такими, що видані не у спосіб, визначений законом, або є незаконними, на переконання третьої особи суд першої інстанції у спірному випадку мав би для перевірки правомірності та обґрунтованості дій відповідача враховувати саме ті події та обставини, які існували на момент прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень, а не ті, що виникли згодом вже після видачі спірних містобудівних умов та обмежень, тобто, не на підставі тих фактів, що відбулися майже через рік після їх надання. 
Окрім того, Дніпровська міська рада звертає увагу апеляційної інстанції на те, що розміри водоохоронної та прибережної захисної зони земельної ділянки встановлені рішенням Дніпровської міської ради від 28.04.2010 року № 73/56, а не скасованим постановою Верховного Суду від 06.02.2025 року у справі № 160/7238/22 рішенням Дніпропетровської міської ради № 260/14 від 22.12.2021 року «Про погодження та затвердження проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій земель водного фонду та водоохоронної зони розширеного плеса ДПК «Московський» у районі вул.Широкої», як помилково зазначає суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні у цій справі. 
Помилковими Дніпровська міська рада також вважає посилання суду першої інстанції, що жодний національний нормативний акт не містять поняття «розширене плесо ДПК», а розроблення Дніпровською міською радою проектної документації на об`єкт не передбачений національним законодавством, тому вказані суперечать вимогам ст.19 Конституції України, пунктам 1, 3 ч.2 ст.2 КАС України, ст.ст.1, 88 Водного кодексу України та є порушенням принципу законності. Проте, як вказує міськрада, питання визначення статусу та встановлення різновидностей водного об`єкта окрім Водного кодексу України регулюється і іншими нормативно-правовими актами, зокрема, Державним стандартом України (3517-97 «Гідрологія суші. Терміни та визначення основних понять»; 3517:2024 «Гідрологія суходолу. Терміни та визначення основних понять»; 3994-2000 «Безпека в надзвичайних ситуаціях. Надзвичайні ситуації природні. Чинники фізичного походження. Терміни та визначення»; 7176-2010 «Водне господарство. Терміни та визначення основних понять»), тобто, стандартами, розробленими відповідно до чинного законодавства України, що встановлюють для загального і багаторазового застосування правила, загальні принципи або характеристики, які стосуються діяльності чи її результатів, з метою досягнення оптимального ступеня впорядкованості, розроблені на основі консенсусу та затверджені уповноваженим органом. Оскільки вказаними стандартами установлено терміни та визначення основних понять стосовно гідрології суші, звертає увагу на те, що саме ДСТУ 3517-97 і ДСТУ 3517:2024 (що діє на сьогодні) містить визначення такого водного об`єкту, як плесо. Оскільки «плесо» у спірному випадку є дренажним-паводковим каналом, тобто, відкритою дренажною проріззю досконалого типу (глибиною найбільшою до 9-11 м, нижчою водоупору ґрунтових вод по матеріалам плану м. Дніпро залягання ґрунтових вод - 2,5 м), призначеного для повного захвачування підземних вод, а відведення вод забезпечується через Лівобережний канал в р. Дніпро, що визначено в архівних матеріалах наявних в ГоловАПУ м.Дніпра, на ситуаційній схемі у складі документації «Паспорт земельного участка на проектирование и строительство объекта «Берегекрепление откосов и благоустройство зоны дренажного- 5 доотводного канала. АНД район. 1989 год», треття особа наголошує, що «плесо Ломівське» є частиною дренажно-паводкового каналу, а тому слід було брати до уваги положення ч. 6 ст. 58 Водного кодексу України відповідно якої прибережні захисні смуги не встановлюються навколо ставків, каналів, водосховищ, розташованих у межах населених пунктів, а також у випадках, передбачених спеціальними нормами, зокрема коли мова йде про плеса чи інші штучні водні об`єкти, режим використання яких регулюється проектами з введення або іншими спеціальними документами.
Безпідставним Дніпровська міська рада також вважає застосування судом першої інстанції до спірних у цій справі правовідносин доктрини «отруєного дерева», яка вказує на недопустимість використання доказів, отриманих із порушенням закону, оскільки у даній справі йдеться не про оцінку доказів, а про перевірку законності прийняття містобудівного акта, який ґрунтувався на чинній на той час містобудівній документації, а сам по собі факт подальшого скасування нормативно-правового акта, яким були внесені тни до генерального плану не може створювати правових наслідків для осіб, які отримали містобудівні умови та обмеження на підставі чинної на той момент містобудівної документації. 
Апеляційна скарга ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» мотивована порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема вимог ст.265 КАС України та невірним встановленням обставин справи, у звязку з чим просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2025 року у справі № 160/10193/25 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі (а.с.51-58 т.4). 
На обґрунтування заявлених вимог, ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» також вказує на те, що Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09. 2024 у справі № 160/15842/24, про яке зазначає суд першої інстанції, було визнано протиправними та начиним п.1 рішення Дніпровської міської ради №74/47 від 21.02.2024 «Про затвердження проекту внесення змін до Генерального плану розвитку м. Дніпра»; визнано протиправним та нечинним рішення Дніпровської міської ради №75/47 від 21.02.2024 «Про затвердження змін до проекту плану зонування території м. Дніпра», і це рішення було залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.03.2025 та відповідно набрало чинності в день оголошення цієї постанови. При цьому, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, висловлену у постановах від 28.05.2025 у справі № 640/28465/21 та від 23.03.2023 у справі № 640/6699/20 стосовно порядку втрати чинності нормативно-правового акта в разі визнання його протиправним, тобто з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду, та з огляду на принцип правової визначеності, за яким суд не наділений повноваженням визнання нормативно-правового акта нечинним з моменту його прийняття, і на принцип верховенства права, складовими якого є правова передбачуваність та правова визначеність, Товариство наголошує, що у суду першої інстанції не було підстав в межах даної справи заперечувати чинність до 04 березня 2025 року рішень Дніпровської міської ради №74/47 від 21.02.2024 «Про затвердження проекту внесення змін до Генерального плану розвитку м. Дніпра» та №75/47 від 21.02.2024 «Про затвердження змін до проекту плану зонування території м. Дніпра», в тому числі і на день видання ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» містобудівних умов та обмежень, а також на день реєстрації повідомлення про початок виконання підготовчих робіт. Відповідно, третя особа вважає, що застосовуючи доктрину “плодів отруйного дерева” суд першої інстанції безпідставно не застосував положення ст. 265 КАС України, чим допустив порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи по суті.
Третя особа також звертає увагу апеляційної інстанції на те, що в своєму рішенні суд першої інстанції хоча і згадував про рішення Дніпровської міської ради № 169/60 від 18.12.2024 «Про затвердження проекту внесення змін до детального плану території у районі вул.Широкої та вул.Беляєва, затвердженого рішенням ДМР від 24.02.2021 року», проте разом з тим не врахував, що саме вказаним рішенням, яке не є скасованим, затверджено детальний план території у районі вул.Широкої та вул.Беляєва, в межах яких розташовано спірну земельну ділянку, і даний чинний план не суперечить виданим містобудівним умовам та обмеженням. Окремо, як вказує третя особа, в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення відзначається, що відповідно до детального плану території у районі вул. Широкої та вул. Бєляєва (Амур-Нижньодніпровський район), який затверджено рішенням Дніпровської міської ради від 24.02.2021 №326/4 Про затвердження детального плану території у районі вул. Широкої та вул. Бєляєва (Амур-Нижньодніпровський район) Південно-східна околиця території проектування частково потрапляє до меж водоохоронної зони оз.Московське, а параметри водоохоронної зони та прибережної захисної смуги (на суміжній території) при цьому визначені з урахуванням матеріалів проекту «Водоохоронна зона та прибережна захисна смуга 03. Московське в районі відведення земельної ділянки під будівництво споруд фізкультурно-спортивного призначення по адресу: Замполіта Беляєва Амур Нижньодніпровського району» (Рішення Дніпропетровської міської ради від 28.04.2010 №73/56), окрім того, даним проектом визначені параметри смуги відведення Одинківського каналу, режими господарського використання територій у межах водоохоронної зони та смуги відведення каналу визначаються з урахуванням вимог Водного кодексу України (ст. 89 та 91), а планувальні рішення проекту прийняті з урахуванням обмежень від об`єктів, що існують та тих, що проектуються на перспективу, а отже, видані містобудівні умови належним чином містили відомості щодо обмежень, встановлених в частині забудови земельної ділянки. З урахуванням наведеного, третя особа підкреслює, що разом з тим судом першої інстанції було скасовано як містобудівні умови та обмеження так і повідомлення про виконання підготовчих робіт без урахування того, що вони були видані ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» задовго до скасування судом рішення Дніпровської міської ради №74/47 від 21.02.2024 “Про затвердження проекту внесення змін до Генерального плану розвитку м. Дніпра” та №75/47 від 21.02.2024 “Про затвердження змін до проекту плану зонування території м. Дніпра”, а також того, що спірна земельна ділянка була передана Товариству 27 серпня 2021 року за результатами земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення комунальної власності, оформлених протоколом № 10/08, на підставі укладеного з Дніпровською міською радою договору оренди землі, за яким у строкове платне користування третьої особи передано земельну ділянку для будівництва багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення, яка розташована по вул. Широкій,1 (Амур-Нижньодніпровський район), цільове призначення земельної ділянки (код КВЦПЗ) 02.10 (для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної інфраструктури), і цільове призначення вказаної земельної ділянки (код КВЦПЗ) є 02.10 (для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово розважальної інфраструктури), а функціональне використання (вид використання) визначено для будівництва багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення. Також судом не враховано, що передана в оренду земельна ділянка для будівництва багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1216025302021 від 27.05.2021 року, який є невід`ємною частиною договору оренди, була сформована та зареєстрована відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 19.07.2006 року, складеного ТОВ «Геоматика», і відомості ДЗК щодо цільового призначення та категорії земельної ділянки повністю відповідають умовам договору оренди, оскільки дана земельна ділянка відноситься до категорії земель громадської та житлової забудови, призначена для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торговорозважальної та ринкової інфраструктури з 2006 року.
Оскільки відомості Державного земельного кадастру є офіційними (ст.20 ЗУ «Про Державний земельний кадастр) і рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 20.02.2024 року № 9-20/2 «Про надання дозволу ТОВ «БВБК» було надано дозвіл на проектування та будівництво багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення по вул.Широкій,1 (Амур-Нижньодніпровський район)» (схема розташування об`єкта додається) саме у межах землекористування (кадастровий номер
1210100000:01:496:0028), що підтверджується актуальними відомостями ДЗК за якими земельна ділянка із кадастровим номером 1210100000:01:496:0028 відноситься саме до земель житлової та громадської забудови, ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» вважає повністю підтвердженим правомірність як наміру здійснення забудови на земельній ділянці, наданій для цієї мети, так і отримання позивачем містобудівних умов та обмежень і реєстрацію повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, які оскаржуються позивачем, при тому, що ні позивачем ні судом першої інстанції під час розгляду справи не було встановлено, і відповідно не було обґрунтовано у якій саме частині наміри забудови земельної ділянки не відповідають вимогам містобудівної документації, адже за результатами скасування визначених рішень Дніпровської міської ради № №74/47 та 75/47 від 21.02.2024, якими було затверджено зміни до містобудівної документації, не міг утворитись правовий вакуум та повна відсутність містобудівної документації, до того ж суд першої інстанції не врахував посилання третьої особи на актуальні позиції Верховного Суду які свідчать про те, що відповідність намірів забудови визначається виходячи із цільового призначення земельної ділянки, зокрема, на постанови Верховного Суду від 02.12.2021 у справі №640/23893/19, від 16.05.2023 року по справі № 640/4844/22.
Крім того, незаконність рішення суду першої інстанції третя особа мотивує тим, що відповідно до п. 5 містобудівних умов та обмежень, які позивач просить суд скасувати, останні містять відомості про встановлені обмеження щодо земельної ділянки, в тому числі прибережної захисної смуги в районі зазначеної земельної ділянки, проект якої затверджений рішенням Дніпровської міської ради від 28.04.2010 року № 73/56, та подальше проектування здійснюватиметься з урахуванням таких обмежень. Відповідно, виходячи з положень ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в якій надано визначення містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки, та п.1 і п.3 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в яких визначено, що містобудівні умови та обмеження є основними складовими вихідних даних та надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника або особи, якій делеговані функції замовника відповідно до законодавства, а вичерпними підставами для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень згідно частини 4 тієї ж статті є: 1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень; 2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці; 3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, і при цьому рішення про відмову в наданні містобудівних умов та обмежень з обґрунтуванням підстави відмови приймається, за умови забезпечення права особи на участь в адміністративному провадженні, передбаченого Законом України «Про адміністративну процедуру», а підстави для такої відмови повинні існувати на день прийняття рішення за заявою про видачу містобудівних умов так само, як законність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень оцінюється судом на час прийняття відповідного рішення, вчинення дії чи бездіяльності.
В частині скасування судом повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, третя особа звертає увагу апеляційної інстанції на безпідставне обґрунтування судового рішення в цій частині саме «невідповідністю намірів забудови містобудівній документації», а посилаючись на положення ст.35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абз.3 п.2, п.4 п. 13 постанови Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.2011 року «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт” і на п.62 Порядку ведення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, затвердженого постановою від 23 червня 2021 р. № 681 – вказує, що при поданні ним повідомлення про початок виконання підготовчих робіт було дотримано відповідні норми, що регулюють порядок реєстрації такого повідомлення, відповідно, підготовчі роботи здійснювались після отримання прав на земельну ділянку та до її призначення, не в межах ПЗС, адже загальна площа земельної ділянки складає 19,4287 га, що дозволяє її забудову із дотриманням всіх законних обмежень.
Окрім того, під час апеляційного провадження Дніпровською міською радою подано 13.12.2025 року відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказується про її необґрунтованість, безпідставність та на наведення мотивів, які фактично зводиться до власного трактування позивачем норм водного та містобудівного законодавства, без обґрунтування нормами матеріального права порушень на яких він наполягає стосовно водного об`єкту та роботам (будівельним) навколо нього. Разом з тим, міська рада наполягаючи у відзиві на незаконності оскаржуваного рішення суду в частині задоволення вимог позивача звертає увагу як на вже раніше описаних в апеляційній скарзі фактичних обставинах так і на нормах матеріального права, якими врегульовано спірні правовідносини, які суд не врахував при винесенні рішення у цій справі. (а.с.106-116, 117-121 т.4).
Позивачем по справі до апеляційної інстанції 21.12.2025 року подано додаткові пояснення у справі (а.с.170 т.4), в яких наголошується, що скаржники (відповідачі та треті особи) у скаргах не заперечують та не спростовують факт належності частини спірної ділянки до земель лісового фонду, і оскільки ця обставина підтверджена документально та не оспорюється сторонами, вона є безспірною (визнається учасниками процесу).
У відповідь на додаткові пояснення позивача, ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» у поданих 23.12.2025 запереченнях на клопотання (а.с.171-173 т.4) вказує на їх помилковість та недоведеність належними доказами, які спростовуються офіційними відомостями Державного земельного кадастру щодо спірної земельної ділянки. Посилаючись на зміст ст.1, ст.15, ч.2 ст.30 Закону України «Про Державний земельний кадастр» і ст.19 Земельного кодексу України та на те, що належними та допустимими доказами щодо цільового призначення та категорії земель є саме відомості Державного земельного кадастру, а не припущення позивача, третя особа акцентує увагу апеляційної інстанції на тому, що цільове призначення земельної ділянки на яку Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради було видано 18.04.2024 містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва наданні реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:9339-6031-64-26-8081 та Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради було зареєстровано Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті П020240430594 є код КВЦПЗ: 02.10 (для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово розважальної інфраструктури), з визначеним функціональним використанням (вид використання) для будівництва багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення, і будь-які відомості про наявність у межах цієї земельної ділянки земель лісогосподарського призначення - відсутні. 
Крім того, ОСОБА_1 20.01.2026 року через систему «Електрони суд» також були подані додаткові пояснення, в яких звертаючи увагу на зазначення ним у позові про відсутність в оскаржуваних МУО даних про обмеження щодо: часткового накладання землі під забудову з землями лісогосподарського призначення, і прибережної захисних смуг чотирьох окремих водних об`єктів які частково входять до спірної земельної ділянки: озеро Московське (після перейменування плесо Ломівське), канал Лівобережний, паводково-дренажний канал Одинківський та паводково дренажний канал Лівобережний, а згідно відомостей Державного земельного кадастру земельна ділянка на яку видано спірні МУО зареєстровані обмеження, пов`язані із встановленням сервітуту на площі 0,0540 га стосовно права прокладання та експлуатації ліній електропередачі, електронних комунікаційних мереж, трубопроводів, інших лінійних комунікацій, але ця інформація відсутня у МУО, тому позивач акцентує увагу на постанову Верховного Суду від 24.03.2025 у справі № 160/1776/24 в якій з аналогічних правовідносин щодо відсутності обмежень у МУО у п.122 цієї постанови зазначається, що надання містобудівних умов та обмежень без врахування охоронних зон пам`яток культурної спадщини може порушувати законні інтереси територіальної громади та суперечити містобудівному законодавству; відсутність у містобудівних документах інформації про охоронні зони не звільняє орган місцевого самоврядування або місцеву державну адміністрацію від обов`язку їх дотримання та забезпечення контролю за законністю забудови; відповідний орган повинен вжити заходів для її встановлення та включення обмежень у містобудівні умови та обмеження; орган місцевого самоврядування або місцева державна адміністрація зобов`язані враховувати наявність об`єктів культурної спадщини під час надання містобудівних умов та обмежень незалежно від їх відображення у Генеральному плані та видача таких містобудівних документів без урахування таких вимог є підставою для скасування МУО повністю або в частині.». Вважаючи, що до охоронних зон входять як пам`ятки культурної спадщини, так і землі лісогосподарського призначення, прибережно захисні смуги та право прокладання та експлуатації ліній електропередачі, електронних комунікаційних мереж, трубопроводів, інших лінійних комунікацій, позивач просить врахувати вищенаведені висновки ВС, які на його думку є обов`язковими у цій справі, оскільки у спірних МУО обмеження не зазначені і тим самим не враховані.
04.03.2026 року ОСОБА_1 через систему «Електрони суд» були подані додаткові пояснення у справі, які стосуються протиправності залучення ДИР як третьої особи без обґрунтування судом першої інстанції яким чином рішення по справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки ДМР як власника земельної ділянки, оскільки не має наслідком вилучення ділянки у ДМР або орендаря, а судовим рішенням питання щодо володіння, користування та розпорядженням ділянкою ДМР не вирішувалося, у зв`язку з чим просить врахувати правові висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 31.01.2023 року у справі № 420/17067/21 (а.с.213 т.4).
Під час апеляційного провадження від позивача також надійшли до апеляційного суд клопотання: 
- 21.12.2025 року - про витребування доказів щодо прибережних захисних смуг водних об`єктів (а.с.144-147 т.4) і про огляд доказів за їх місцем знаходження (а.с.152-153 т.4); 
- 05.01.2026 року - про закриття провадження відповідно до п.2 ч.1 ст.305 КАС України, що відкриті за скаргою ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» (а.с.132-133 т.4), за скаргою Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (а.с.138-139 т.4) та за скаргою Дніпровської міської ради (а.с.189-190 т.4);
- 07.01.2026 року про долучення доказів, а саме: листа Південно-східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 06.01.2026 № 01-08/41, листів Дніпропетровської обласної прокуратури та Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра без дати та номера, листа Держлісагенства державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 24.02.2025 № 1114/7.1-2025, листів Південно-східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 18.08.2025 № 01-08/1288 і від 28.08.2025 № 01-08/1325 (а.с.191-192 т.4); 
- 14.01.2026 року - про долучення доказу, а саме, листа Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру від 14.01.2026 № В-60/1-0.191-33/6-26 стосовно реєстрації речового права ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» на земельну ділянку площею 19,4287 га з кадастровим номером 1210100000:01:496:0028 (а.с.193-194 т.4); 
- 27.01.2026 року - про долучення як доказу по справі відповіді Дніпропетровської обласної державної адміністрації департаменту екології та природних ресурсів від 23.01.2026 вих. №3-311/0/261-26 та скріншоту (знімок екрану) за критерієм пошуку «UA0000093» на інтернет сайті https://emerald.eea.europa.eu/ (а.с.197-199); 
- 05.02.2026 року - про долучення до справи: рішення №176-8/VIІ від 24.3.17 Дніпропетровською обласною радою «Про затвердження проекту схеми формування екологічної мережі Дніпропетровської області», фото «Ключова територія регіональної екомережі Дніпропетровської області місто Дніпро» та листа Департаменту екології та природних ресурсів від 31.1.24 №3-345/0/261-24 (а.с.200-204 т.4); 
- 02.03.2026 року - про долучення до матеріалів справи доказів: заяви ОСОБА_1 про надання інформації від 26.1.26 до Дніпровської міської ради, відповіді Дніпровської міської ради від 17.2.26 №8/10-3, відповіді Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру по заяві від 6.2.26 В-44/2-0.212-110/6-26 (а.с.208-212 т.4); 
- 22.03.2026 року - про долучення доказів, а саме, листів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру В-44/10-0.203-310/6-26 від 17.03.2026, Департаменту по роботі з активами ДМР від 09.03.2026 №8/21-153, та Дніпровської міської ради від 17.2.26 №8/10-3 (а.с.214-219 т.4); 
- 29.03.2026 року - про долучення доказів, а саме відповіді Державного агентства водних ресурсів України регіональний офіс водних ресурсів у Дніпропетровській області № 534/03-26 від 24.03.2026, відповіді Департаменту по роботі з активами від 17.3.26 №9/25-34, рішення Дніпропетровської міської ради від 22.7.15 №54/66 «Про затвердження плану зонування території м. Дніпропетровська», рішення ДМР від 20.9.17 №82/24 «Про затвердження проекту внесення змін до генерального плану розвитку м. Дніпра», відповіді Дніпропетровської обласної військової адміністрації 20-177/0/49-26 від 24.03.2026 (а.с.220-224 т.4); 
- 29.03.2026 року - про залучення третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Дніпропетровської обласної військової адміністрації (а.с.225-227 т.4) 
- 05.04.2026 року – про долучення доказів, а саме копії листа Дніпропетровської обласної військової адміністрації Департамент екології та природних ресурсів №3-1139/0/261-26 від 03.04.2026 року (а.с.1-3 т.5).
За результатом обговорення перелічених вище заявлених позивачем під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції у цій справі клопотань позивача, враховуючи зазначені останнім причини не подання доказів в першій інстанції з підстав їх отримання у відповідь на направлені після винесення судом рішення по суті спору у цій справі запити, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення заявлених ОСОБА_1 клопотань як з підстав не доведення позивачем апеляційному суду неможливість їх подання раніше, так і з тих підстав, що докази, які позивач просить апеляційну інстанції долучити до матеріалів справи та врахувати під час винесення рішення, не стосуються предмета спору та не підтверджують обставини, які мають значення для правильного вирішення даної справи, а тому колегія суддів визнає за необхідне відхилити клопотання позивача про долучення до справи нових доказів і розглядати справу на підставі матеріалів першої інстанції.
На підтвердження наведених у попередньому абзаці висновків та задля зрозумілості як позивачем так і іншими учасниками спору підстав за наявності яких апеляційним судом відхиллено у задоволені заявлені ОСОБА_1 у період з 21 грудня 2025 року по 29.03.2026 року клопотань, колегія суддів зазначає про наступне: 
1). вимоги клопотання позивача про долучення до матеріалів справи листа Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру від 14.01.2026 № В-60/1-0.191-33/6-26 (наданого у відповідь на запит ОСОБА_1 ) стосовно реєстрації речового права ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» на земельну ділянку площею 19,4287 га з кадастровим номером 1210100000:01:496:0028 (а.с.193-194 т.4), а також про витребування доказів щодо прибережних захисних смуг водних об`єктів (а.с.144-147 т.4) та про огляд доказів за їх місцем знаходження (а.с.152-153 т.4), які вже заявлялися позивачем до суду першої інстанції (а.с.159-162 а.с.166-167 т.1) - не підлягають задоволенню, оскільки докази стосовно реєстрації речового права ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» на земельну ділянку площею 19,4287 га з кадастровим номером 1210100000:01:496:0028 та прибережних захисних смуг водних об`єктів вже містять в матеріалах справи і враховувалися судом першої інстанції під час вирішення спору у цій справі по суті, і у задоволені клопотань позивача про витребування доказів щодо прибережних захисних смуг водних об`єктів та про огляд доказів за їх місцем знаходження судом першої інстанції було вмотивовано, і доводами апеляційної скарги позивачем обґрунтованість відмови суду першої інстанції не спростовується; 
2). вимоги клопотань позивача та про долучення до матеріалів справи нових доказів (а.с.193-194) та рішення №176-8/VIІ від 24.3.17 Дніпропетровської обласної ради «Про затвердження проекту схеми формування екологічної мережі Дніпропетровської області», фото «Ключова територія регіональної екомережі Дніпропетровської області місто Дніпро» та листа Департаменту екології та природних ресурсів від 31.1.24 №3-345/0/261-24 (а.с.200-204 т.4) - не можуть бути задоволені у зв`язку з наявністю в матеріалах справи достатніх доказів для повного та об`єктивного перегляду в апеляційному порядку даної справи, в якій предметом спору є виключно містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:9339-6031-64-26-8081, що були затверджені наказом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради «Про затвердження містобудівних умов та обмежень» №145 від 18.04.2024 та наданні цим Департаментом ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія», а також реєстрація Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради поданого ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті П020240430594, а апеляційний суд не може виходити за межі заявлених у цій справи вимог; 
3). вимоги позивача про долучення листа Південно-східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 06.01.2026 № 01-08/41, листів Дніпропетровської обласної прокуратури та Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра без дати та номера, листа Держлісагенства державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 24.02.2025 № 1114/7.1-2025, і листів Південно-східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 18.08.2025 № 01-08/1288 і від 28.08.2025 № 01-08/1325 (а.с.191-192 т.4), відповіді Дніпропетровської обласної державної адміністрації департаменту екології та природних ресурсів від 23.01.2026 вих. №3-311/0/261-26 та скріншоту (знімок екрану) за критерієм пошуку «UA0000093» на інтернет сайті https://emerald.eea.europa.eu/ (а.с.197-199, т.4), заяви ОСОБА_1 про надання інформації від 26.1.26 до Дніпровської міської ради, відповіді Дніпровської міської ради від 17.2.26 №8/10-3, відповіді Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру по заяві від 6.2.26 В-44/2-0.212-110/6-26 (а.с.208-212 т.4), листів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру В-44/10-0.203-310/6-26 від 17.03.2026, Департаменту по роботі з активами ДМР від 09.03.2026 №8/21-153, та Дніпровської міської ради від 17.2.26 №8/10-3 (а.с.214-219 т.4), відповіді Державного агентства водних ресурсів України регіональний офіс водних ресурсів у Дніпропетровській області № 534/03-26 від 24.03.2026, відповіді Департаменту по роботі з активами від 17.03.2026 №9/25-34, рішення Дніпропетровської міської ради від 22.7.15 №54/66 «Про затвердження плану зонування території м. Дніпропетровська», рішення ДМР від 20.9.17 №82/24 «Про затвердження проекту внесення змін до генерального плану розвитку м. Дніпра», відповіді Дніпропетровської обласної військової адміністрації 20-177/0/49-26 від 24.03.2026 (а.с.220-224 т.4), копії листа Дніпропетровської обласної військової адміністрації Департамент екології та природних ресурсів №3-1139/0/261-26 від 03.04.2026 року (а.с.1-3 т.5) - не можуть бути задоволені, оскільки усі описані в цих листах та відповідях обставини стосуються безпосередньо звернень позивача до відповідних державних органів (після прийнятого судом першої інстанції у цій справі рішення), і по суті виходять за межи предмету спору у цій справі та за межі перевірки судом першої інстанції обставин за позовом ОСОБА_1 , що суперечить положенням ст.308 КАС України, за правилами якої межі перегляду справи апеляційним судом передбачають перевірку рішення суду першої інстанції лише в тій частині, в котрій воно було оскаржене, і лише з урахуванням наведених у апеляційний скарзі доводів. При цьому вихід за межі апеляційної скарги можливий лише у разі порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Оскільки перевірка апеляційним судом будь-яких із зазначених у вище перелічених листах фактів чи обставин є порушенням норм процесуального права та принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів, що саме і зазначалося у постанові Верховного Суду від 27.08.2023 у справі №552/7368/21, колегія суддів акцентуючи увагу на сформульованих Верховним Судом у постановах від 18.11.2020 по справі №910/11152/19, від 18.06.2020 по справі №909/965/16, від 28.07.2020 по справі №904/2104/19, від 18.11.2020 у справі №910/11152/19, від 03.09.2024 по справі №903/753/22 правових висновках з приводу прийняття судом апеляційної інстанції доказів із порушеннями встановленого процесуальним законом порядку, тобто, тих, які не були подані до суду першої інстанції, а також враховуючи, що позивачем не наведено в клопотаннях: об`єктивних обставин, які унеможливлювали своєчасне вчинення ним такої процесуальної дії (як подання доказів до суду першої інстанції) з причин, що не залежали від нього, при тому, що тягар доведення певних обставин за його позовом нормами КАСУ покладається саме нього, як на позивача; не обґрунтовано в чому саме полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк; не зазначено причин неможливості подання доказів (які надані суду апеляційної інстанції) до суду першої інстанції за об`єктивно не залежних від нього підстав, а усі подані клопотаннями позивача докази стосуються обставин, які існували як на час звернення до суду з позовом у цій справі так і на час розгляду цього позову по суті судом першої інстанції – правові підстави для задоволення вищезазначених клопотань позивача (а.с.144-147 а.с.152-153 (а.с.159-162 а.с.166-167 а.с.191-192 а.с.193-194 а.с.197-199 а.с.200-204 а.с.208-212 а.с.214-219 (а.с.220-224 т.4) відсутні. 
4). вимоги заявленого позивачем клопотання про закриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради та ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» відповідно до п.2 ч.1 ст.305 КАС України (а.с.132-133, а.с.138-139, а.с.189-190 т.4) - не можуть бути задоволені, оскільки колегіє суддів з наведених позивачем обставин не встановлено жодної із визначених ст.305 КАС України підстав для закриття апеляційного провадження, у тому числі і визначеної п.2 ч.1 цієї норми (після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати); 
Отже, виходячи з положень частини 1, 2 статті 77 КАС України, якими чітко прописано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а також з огляду на встановлені частинами 2-5 статті 79 КАС України правил, за якими позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви, і якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк, і тільки у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів, а також з огляду на положення частин 1, 3, 7 статті 80 КАС України, за якими учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом – колегія суддів визнала за необхідне ухвалити про відмову у задоволені заявлених позивачем клопотань під час апеляційного перегляду справи як з вищевикладених обставин, так і виходячи з положень частини 2 статті 73 КАС України, якою передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, а також з огляду на те, що в своїх клопотаннях позивачем у будь-який спосіб не обґрунтовано, що долучені ним до клопотань листи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру (з інформацією вже наявною в матеріалах справи) та листи Південно-східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, Держлісагенства державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» і Дніпропетровської обласної прокуратури та Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра, також як і витребування доказів щодо прибережних захисних смуг водних об`єктів та про огляд доказів за їх місцем знаходження (що вирішувалося судом першої інстанції та відмовлено позивачу) мають вплинути на вирішення спору у цій справі по суті, предметом якої є тільки (як вже зазначалося вище по тексту постанови): затверджені наказом Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради №145 від 18.04.2024 містобудівні умови та обмеження» для проектування об`єкта будівництва наданні 18.04.2024 Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:9339-6031-64-26-8081; а також реєстрація Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради поданого ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті П020240430594.
За наведених обставин та виходячи з того, що повноваження суду апеляційної інстанції обмежені ст.308 КАС України, а саме, доводами та вимогами апеляційної скарги в межах яких суд має перевіряти законність і обґрунтованість рішення першої інстанції, і суд апеляційної інстанції не розглядає позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції та досліджує матеріали справи і докази, що стосуються фактів, які були предметом перевірки суду першої інстанції та які зазначені в апеляційній скарзі, а нові докази апеляційним судом можуть бути прийняті виключно за поважних причин, тобто, у разі, якщо такі докази не могли бути подані раніше з причин, що не залежали від учасника – колегія суддів у даному спірному випадку не визнає за можливе вийти за межі доводів скарг у цій справі та перевіряти обставини, які не були предметом перевірки суду першої інстанції та на які позивач не посилався звертаючись до суду з позовом у цій справі.
Не підлягають також задоволенню заявлені позивачем 29.03.2026 року вимоги про залучення на стадії апеляційного перегляду даної справи до участі у цій справі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Дніпропетровської обласної військової адміністрації на стороні позивача (а.с.225-227 т.4), оскільки в клопотанні позивача не наведено будь-яких обґрунтувань та не надано доказів стосовно того, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки Дніпропетровської обласної військової адміністрації, а колегією суддів за матеріалами справи не встановлено обставин, які б свідчить про те, що судове рішення у цій справів впливає на права, свободи, інтереси чи обов`язки Дніпропетровської обласної військової адміністрації.
Окремо колегія суддів звертає увагу на те, що питання залучення будь-якої особи до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, судом апеляційної інстанції перевіряється на стадії підготовки справи до апеляційного розгляду (п.1 ч.1 ст.306 КАС України), а не під час судового розгляду апеляційних скарг по суті, і можливість залучення до участі у справі виникає тільки у разі виявлення апеляційним судом порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які виразились у незалученні до участі у справі особи (якщо суд прийняв рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки), на чому наголошувалося Верховним Судом у постанові від 11.11.2020 року по справі № 191/1169/16-а (2-а/191/7/17) (адміністративне провадження № К/9901/14143/19).
Обговоривши доводи апеляційних скарг, відзивів на них та додаткових пояснень, перевіривши за матеріалами справи повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин, правильність їх юридичної оцінки та застосування до них норм матеріального і процесуального права, колегією суддів встановлено, що вирішуючи спір у цій справі по суті суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу, що земельну ділянку з кадастровим номером 1210100000:01:496:0028 було передано у строкове платне користування ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» на підставі укладеного ним з Дніпровською міською радою (орендодавцем) і посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу і зареєстрованого в реєстрі за № 319 Договору оренди землі від 27.08.2021 року (а.с.90оборот-95 т.2), і умови цього Договору оренди повністю відповідають відомостям ДЗК про цільове призначення та категорію зазначеної земельної ділянки, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №HB-1216025302021 від 27.05.2021, який є невід`ємною частиною Договору оренди (а.с.96оборот-98 т.2) за яким сформована та зареєстрована відповідно до складеного ТОВ «Геоматика» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 19.07.2006 року по вул.Широка, 1 м.Дніпро Дніпропетровської області земельна ділянка з кадастровим номером 1210100000:01:496:0028 площею 19,4287 га відноситься до категорії земель громадської та житлової забудови, має цільове призначення « 02.10» для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури та вид використання «для будівництва і обслуговування багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення».
При цьому, описавши в судовому рішенні обставини та підстави для надання за заявою ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» містобудівних умов та обмежень реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:9339-6031-64-26-8081 і для реєстрації поданого ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті П020240430594, виходячи законодавчо встановленого п.8 ч.1 ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VІ (далі - Закон №3038-VІ) розуміння «містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки» та ст.35 і ст.36 цього Закону «Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт», а також процедури, умов та порядку їх надання та реєстрації - суд першої інстанції правильно акцентував у даному спірному випадку увагу на тому, що наказ «Про затвердження містобудівних умов та обмежень» №145 від 18.04.2024 (копія якого не долучалася до матеріалів справи), також як і Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті П020240430594 (а.с.57-60 т.1) є у розумінні п.19 ч.1 ст.4 КАС України індивідуальними актами (рішеннями) суб`єкта владних повноважень, виданими (прийнятими) на виконання владних управлінських функцій, які стосуються прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, а відповідно, за висновками суду першої інстанції в спірних правовідносинах суб`єкт владних повноважень реалізував свої владні управлінську функції шляхом прийняття рішень, а не шляхом вчинення дій, тому позовні вимоги про визнання протиправними дій Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради щодо надання містобудівних умов та обмежень є не належним способом захисту порушеного права та не підлягають задоволенню.
Оскільки висновки суду першої інстанції в зазначеній частині не оскаржуються в апеляційному порядку жодним із учасників спору у цій справі, у апеляційного суду відповідно до вимог ст.308 КАС України відсутні підстави для перевірки законності та обґрунтованості висновків суду першої інстанції у вказаній частині судового рішення.
Водночас, колегія суддів не може залишити без уваги те, що виходячи з прописаної ч.2 ст.245 КАС України можливості суду у разі задоволення позову прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, суд першої інстанції самостійно обравши належний способом захисту порушеного права визнав протиправним та скасував індивідуальний акт - наказ Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради №145 від 18.04.2024, який насправді не приймався, оскільки будучи лише структурним підрозділом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради Головне архітектурно-планувальне управління не має таких повноважень, що підтверджується змістом затвердженого рішенням Дніпровської міськради № 51/36 від 24.10.2018 року Положення про Головне архітектурно-планувальне управління (далі – Положення про ГАПУ), яким останній керується в своїй діяльності і яке є загальнодоступним та відкритим для ознайомлення через Офіційний сайт Дніпровської міської ради або у розділах «Доступ до публічної інформації», що судом першої інстанції у спірному випадку було проігноровано. Роздруківку вказаного Положення апеляційний суд долучає до матеріалів справи (а.с.214-217 т.4).
Отже, з огляду на те, що суд першої інстанції приймаючи рішення у цій справі з порушенням принципу офіційного з`ясування обставин щодо предмета, якого не існує, не дотримався визначених частинами 1, 3, 3 ст.242 КАС України вимог щодо законності та обґрунтованості судового рішення, яке повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права та відповідати завданню адміністративного судочинства – колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року в частині, яка стосується визнання протиправним та скасування індивідуального акту - наказу Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради №145 від 18.04.2024, який вказаним суб`єктом владних повноважень (Головним архітектурно-планувальним управлінням) не виносився, а відповідно і міг бути скасований в судовому порядку.
Разом з тим, виходячи з предмету спору у цій справі та висновків суду першої інстанції про те, що «містобудівні умови та обмеження MU01:9339-6031-64-26-8081 не відповідають вимогам п.п. 1, 3 ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки надані Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради на підставі, у межах повноважень, але не у спосіб, визначений законодавством та не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення», з урахуванням наведених судом першої інстанції обґрунтувань таких висновків у зазначеній частині, колегія суддів керуючись принципом офіційності, який є однією із основних засад адміністративного процесу та процедури, що зобов`язує суд активно збирати докази та встановлювати обставини справи, а не лише покладатися на матеріали, надані сторонами, визнає за необхідне проаналізувати як долучені до матеріалів справи докази так і загальнодоступну до ознайомлення інформацію, яка стосується оскаржуваних у цій справі актів індивідуальної дії та визначеного законодавцем порядку і способу їх прийняття (реєстрації).
Верховним Судом неодноразово наголошувалося, що принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставини справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору, з`ясовує, якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин і при цьому суд може вживати заходи щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (ч.4 ст.9 КАС України), а не встановлення та ненадання правової оцінки усім обставинам, які мають суттєве значення у справі, свідчить про недотримання судом норм процесуального права при вирішенні спору (зокрема, справи №805/1692/17-а, № 640/6452/19, № 640/18584/20 та інш), і така правова позиція вищої судової інстанції повністю узгоджується з положеннями ч.1 ст.2 та ч.3 ст.2 КАС України, а також з ст.13 Європейської Концепції та Рекомендаціями CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів. 
Отже, оскільки для ухвалення законного та обґрунтованого рішення адміністративний суд має встановити всі обставини справи, що стосуються обсягу та змісту спірних правовідносин і які охоплюються предметом доказування, та надати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам постановивши рішення відповідно до вимог 242 КАС України, а ухвалене з порушенням норм процесуального права, що унеможливлює встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи та без дослідження належних доказів рішення не може вважатися законним - колегія суддів з огляду на предмет спору у цій справі, якими є виключно містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:9339-6031-64-26-8081 та Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті П020240430594, задля перевірки наявності/відсутності правових підстав для їх скасування вважає, що перевірці у цій справі підлягають питання: 
- правомірності дій та рішень органів, що видали та зареєстрували вказані акти індивідуальної дії у період квітня-травня 2024 року; 
- а також доведеність позивачем порушень, що роблять оскаржувані у цій справі акти індивідуальної дії незаконними та такими, що підлягають скасуванню
Перевіряючи вказані у попередньому абзаці питання, насамперед колегія суддів враховує, що містобудівні умови та обмеження за зверненням ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» від 04.04.2024 року з урахуванням поданих документів були затверджені наказом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради «Про затвердження містобудівних умов та обмежень» №145 від 18.04.2024, який є загальнодоступним для ознайомлення через Офіційний сайт Дніпровської міської ради, роздруківку якого долучено до матеріалів справи (а.с.205 т.4).
Оскільки затверджуючи містобудівні умови та обмеження за зверненням ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради діяв у відповідності до вимог ст.29 №3038-VІ та в межах покладених на нього повноважень затверджених рішенням Дніпровської міської ради VIII скликання № 52/28 від 19.10.2022 Положення про департамент по роботі з активами (далі – Положення про Департамент), а саме, відповідно до п.3.2.16. Положення про Департамент, яке є загальнодоступним для ознайомлення та роздруківку якого долучено до матеріалів справи (а.с.206-213 т.4), і реєстрація вказаних містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва номер ЄДЕССБ MU01:9339-6031-64-26-8081 була здійснена Головним архітектурно-планувальним управлінням цього Департаменту на виконання завдань Положення про ГАРУ та наданого п.2 наказу №145 від 18.04.2024 доручення - колегія суддів визнає безпідставними висновки суду першої інстанції у цій справі про те, що оскаржувані позивачем у цій справі містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва зареєстровані в ЄДЕССБ за номером MU01:9339-6031-64-26-8081 та Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті П020240430594 «не відповідають вимогам п.1 ч.2 ст. 2 КАС України» як такі, що прийняті і зареєстровані не на підставі та не у межах повноважень, що визначені Конституцією та законами України, що в свою чергу є підставою для скасування судового рішення у зазначеній частині.
Перевіряючи рішення суду першої інстанції в частині, яка стосується висновків про не відповідність оскаржуваних у цій справі містобудівних умов та обмежень MU01:9339-6031-64-26-8081 та Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті П020240430594 вимогам п.1 та п.3 ч.2 ст. 2 КАС України, як таких, що прийняті і зареєстровані не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України та не обґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), колегія суддів бере до уваги за основу встановлені у цій справі та нижченаведені фактичні обставини у їх співвідношенні до положень Земельного кодексу України і Закону №3038-VІ, яким встановлено правові та організаційні основи містобудівної діяльності, які спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. А саме:
1). відповідно до п.4 ст.1 цього Закону замовником будівництва є фізична чи юридична особа, яка має у власності чи користуванні одну чи декілька земельних ділянок або у власності чи управлінні будівлю/споруду і має намір щодо виконання підготовчих та/або будівельних робіт.
Земельною ділянкою по вул.Широкій, 1 (Амур-Нижньодніпровського району)» площею 19,4287 га з кадастровим номером 1210100000:01:496:0028, код класифікації видів цільового призначення земель (КВЦПЗ) 02.10 (для будівництва і обслуговування житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної інфраструктури), віднесеної за основним цільовим призначенням до категорії «Землі житлової та громадської забудови» (а.с.99-101 т.2) ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» користується на підставі укладеного з Дніпровською міською радою (орендодавцем) Договору оренди землі від 27.08.2021 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу і зареєстрованого в реєстрі за № 319 (а.с.90оборот-95 т.2), за умовами якого: чітко прописано: що на час передачі земельної ділянки: вона є вільною від забудови, без об`єктів, об`єкти інфраструктури відсутні, на ділянці існують зелені насадження та поріст, доступ до земельної ділянки є вільним, немає недоліків що можуть перешкоджати її ефективному використанню, і інших особливостей об`єкт оренди, які можуть вплинути на орендні відносини не визначено (пункти 3-7 цього Договору); строк дії оренди на 10 років (пункт 8); розмір та умови сплати орендної плати (пункти 9-14 Договору); умови використання земельної ділянки (пункти 15-23), за якими: земельна ділянка передається в оренду: для будівництва багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення, цільове призначення земельної ділянки (код КВЦПЗ) 02.10 (для будівництва і готування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури), умови збереження стану об`єкта оренди - повернути земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому орендар одержав її в оренду, а орендар зобов`язувався використовувати земельну ділянку з урахуванням вимог наявної містобудівної документації, матеріалів затвердженого детального плану території у районі вул. Широкої та вул. Беляева, Водного кодексу України, виконувати належним чином усі умови, передбачені у договорі оренди землі, згідно з чинним законодавством та обов`язки землекористувача відповідно до вимог ст.96 Земельного кодексу України, при зміні функціонального призначення об`єкта або реконструкції в межах земельної ділянки оформити в установленому порядку правовстановлюючі документи, отримати вихідні дані для проектування та здійснення проектно-вишукувальних робіт в установленому порядку, звернутися до спеціально уповноваженого органу містобудування та архітектури для отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки (кадастровий помер 1210100000:01:496:0028), проектну документацію виконати на актуальній топографічній основі М 1:500 геофондів міста, проектну документацію надати до служби містобудівного кадастру головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради для внесення відповідної інформації до інформаційної бази даних містобудівного кадастру, до введення об`єкта в експлуатацію виконати виконавчу зйомку і нанести її на топографічні матеріали М 1:500 геофондів міста, забезпечити збереження інженерних комунікацій та споруд, перетинають ділянку і розташовані поряд з нею, та вільний доступ інженерних мереж та споруд обслуговуючому персоналу для проведення ремонтних і профілактичних робіт, забезпечити дотримання під час будівництва об`єкта правового режиму використання земельної ділянки в охоронних зонах мереж, визначених чинним законодавством України, будівельними нормами, державними стандартами та правилами, забезпечити виконання вимог, викладених у висновках уповноважених органів на проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ст. 48 Закону України "Про охорону земель", і всіх інших вимог передбачених чинним законодавством, що регулюють діяльність у певних сферах господарювання, забезпечити збереження зелених насаджень протягом усього строку користування земельною ділянкою (кадастровий 1210100000:01:496:0028). У разі неможливості збереження зі насаджень оформити їх знесення відповідно до вимог чинного законодавства, забезпечити надання департаменту екологічної політики Дніпровської міської ради документів, що підтверджують видалення чи утилізацію будівельних відходів, відповідно до вимог чинного законодавства України у місячний термін після завершення будівельних робіт на об`єктах нового будівництва або реконструкції, не чинити перешкод під час прокладання до суміжних земельних ділянок необхідних комунікацій, привести земельну ділянку до належного санітарного стану, постійно проводити роботи з прибирання і благоустрою переданої території, та тощо.
Відповідно до наявної у Державному земельному кадастрі інформації (а.с.96 обор-97 т.2), витяг з якого № НВ-1216025302021 від 27.05.2021 року є невід`ємною частиною договору оренди, земельна ділянку з кадастровим номером 1210100000:01:496:0028 є сформованою та зареєстрованою відповідно до складеного ТОВ “Геоматика” проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 19.07.2006 року, і згідно відомості ДЗК цільове призначення та категорія земельної ділянки повністю відповідають умовам договору оренди. На теперішній час ні цільове призначення ні категорія земельної ділянки не змінена і дана земельна ділянка відноситься до категорії земель громадської та житлової забудови, призначена для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури. 
За приписами частини першої статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, а виходячи з того чіткого визначення законодавцем того, що режим забудови територій визначається в Генеральних планах населених пунктів, зокрема, у планах зонування та детальних планах територій, які є основними видами містобудівної документації на місцевому рівні, і саме на підставі вказаних містобудівних документів визначається цільове призначення земельної ділянки в межах якого може здійснюватися забудова земельної ділянки.
Земельною ділянкою з кадастровим номером 1210100000:01:496:0028 ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» користується з дотриманням умов посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу і зареєстрованого в реєстрі за № 319 Договору оренди землі від 27.08.2021 року, який будь-ким і у будь-який спосіб не оспорювався, а сам Договір оренди, також як і результати проведених 27.08.2021 року земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки та рішення Дніпровської міської ради № 200/8 від 23.06.2021 року на підставі якого згідно положень Земельного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було вирішено провести земельні торги у формі аукціону, також як і інформації Державного земельного кадастру з приводу віднесення земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:01:496:0028 до категорії земель громадської та житлової забудови і визначення її призначена для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури – у період з 2021 року по теперішній час не ставилися під сумнів та не оскаржувалися у визначеному законом порядку і не скасовувалися, у тому числі з підстав їх невідповідності Генеральному плану міста, плану зонування чи детальному плану території у районі вул. Широкої та вул. Беляева, або з підстав недотримання вимог Водного і Земельного кодексів України та Законів України «Про охорону земель», «Про рослинний світ», «Про тваринний світ», «Про екологічну мережу України», «Про охорону навколишнього природного середовища» як при плануванні вказаної території так і при передачі вказаної земельної ділянки у платне строкове користування ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія».
2). відповідно ч.1 ст.4 цього Закону під об`єктом містобудування розуміється планувальна організація території, система розселення, система взаємопов`язаного комплексного розміщення основних об`єктів промисловості, транспорту, інженерної та соціальної інфраструктури, функціональне зонування території України, її частин (груп областей), території Автономної Республіки Крим, областей, адміністративних районів, територій територіальних громад, населених пунктів, їх частин. При цьому, відповідно до ч.1 ст.16 цього Закону планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад, генеральних планів населених пунктів і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.
Як встановлено за матеріалами справи, ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» у встановлений законом спосіб отримав у платне строкове користування земельну ділянку з кадастровим номером 1210100000:01:496:0028, яка має код класифікації видів цільового призначення земель (КВЦПЗ) 02.10 (для будівництва і обслуговування житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної інфраструктури) і була віднесена за основним цільовим призначенням до категорії «Землі житлової та громадської забудови», що підтверджується детальним планом території в межах вулиць Широкої та Беляєвої (Амур-Нижньодніпровського району)» (а.с.150-207 т.2), затвердженого рішенням Дніпровської міськради від 24.02.2021 № 326/4 «Про затвердження детального плану території у районі ву.Широкої та вул.Беляєва (Амур-Нижньодніпровського району)» (а.с.149 т.2), який відповідає вимогам ч.1 і ч.2 ст.2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», що передбачають діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб у сфері: прогнозування розвитку територій; забезпечення раціонального розселення і визначення напрямів сталого розвитку територій; обґрунтування розподілу земель за цільовим призначенням; взаємоузгодження державних, громадських та приватних інтересів під час планування і забудови територій; визначення і раціональне взаємне розташування зон житлової та громадської забудови, виробничих, рекреаційних, природоохоронних, оздоровчих, історико-культурних та інших зон і об`єктів; встановлення режиму забудови територій, на яких передбачено провадження містобудівної діяльності; розроблення містобудівної та проектної документації, будівництво об`єктів; реконструкцію існуючої забудови та територій; збереження, створення та відновлення рекреаційних, природоохоронних, оздоровчих територій та об`єктів, ландшафтів, лісів, парків, скверів, окремих зелених насаджень; створення та розвиток інженерно-транспортної інфраструктури; створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення; проведення моніторингу забудови; ведення містобудівного кадастру; здійснення контролю у сфері містобудування. 
Колегія суддів звертає увагу, що раніше визначений правовий режим земельної ділянки ні за її цільовим призначенням (категорією) ні за видом використання ні внаслідок внесених рішенням Дніпровської міськради № 169/60 від 18.12.2024 змін до детального плану території в межах вулиць Широкої та Беляєвої (Амур-Нижньодніпровського району), затвердженого рішення міськради від 24.02.2021 № 326/4 (яке є у загальному доступі для ознайомлення та роздруківку якого долучено до матеріалів справи (а.с.219 т.4) ні будь-якими іншими рішеннями чи нормативно-правовими актами, а відповідно, ні у відповідачів по цій справі ні у ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» не виникало обов`язків вчиняти дії по розробці нового проекту землеустрою, внесення змін до Державного земельного кадастру та тощо.
Окремо колегія суддів також звертає увагу на те, що проект «Детальний план території у районі вул. Широкої та вул. Бєляєва» та розділу «Охорона навколишнього природного середовища» (звіт про стратегічну екологічну оцінку) попередньо оприлюднювався Дніпропетровською обласною державною адміністраціє на сайті https://adm.dp.gov.ua ще 18 грудня 2019 року з метою проходження передбачуваної процедури громадського обговорення. Тобто, вказаний проект «Детальний план території у районі вул. Широкої та вул. Бєляєва» також як і зміни до розділу «Охорона навколишнього природного середовища» (звіт про стратегічну екологічну оцінку) пройшли визначену законодавцем процедуру, і відповідно, у такий законний спосіб з метою виявлення та врахування під час прийняття рішень у сфері містобудування було узгоджено інтереси різних груп та осіб у сфері містобудування.
Оскільки ч.1 та ч.4 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» законодавцем встановлено, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва, а право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації, колегія суддів акцентує увагу на підтверджений матеріалами справи факт дотримання ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія», як користувачем земельної ділянки, при проектуванні та виконанні підготовчих робіт будівельних робіт вимог ч.5 ст.26 цього ж Закону та отримання відповідно до положень ч.1 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівних умов та обмеженні реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:9339-6031-64-26-8081 і Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті П020240430594.
Отже, оскільки законність отримання ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» користування земельною ділянкою є доказово підтвердженою і не оспореною у встановленому законом порядку, з урахуванням мети та неприхованих вказаним ТОВ намірів використання земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:01:496:0028 у відповідності до актуальних відомостей ДЗК як земель житлової та громадської забудови за цільовим призначення «для будівництва і обслуговування багатоквартирних житлових будинків з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури», колегія суддів з огляду на положення ст.29 Закону № 3038-VI, в тому числі і на встановлений законодавцем чіткий перелік підстав для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, який розширеному тлумаченню не підлягає, констатує, що станом на 18.04.2024 року у Департамента по роботі з активами Дніпровської міської ради не було правових підстав для відмови у затвердженні за зверненням ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» містобудівних умов та обмежень на земельну ділянку з кадастровим номером 1210100000:01:496:0028, оскільки ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» було надано визначений ч.3 ст.29 Закону 3038-VI перелік обов`язкових документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень.
3). відповідно до п.8 ст.1 Закону №3038-VІ під містобудівними умовами та обмеженнями забудови земельної ділянки розуміється документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією. 
З огляду на вказане у Законі №3038-VІ визначення, колегія суддів приходить до висновку, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки видаються для проектування конкретного об`єкта будівництва (будинку, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплексів, лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури) на конкретній території, що може складатися з однієї або декількох земельних ділянок, і аналогічна правова позиція викладалася Верховним Судом в постанові від 30 червня 2021 року у справі №806/3365/17 (провадження № К/9901/4454/19), яка в силу вимог частини п`ятої ст.242 КАС України має бути врахована судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. У постанові Верховного Суду від 20.03.2019 у справі №810/726/18 (провадження №К/9901/69354/18) зазначено, що містобудівні умови та обмеження видаються на підставі містобудівної документації (в даному випадку місцевого рівня) при зверненні зацікавленої особи до уповноваженого органу з поданням визначеної документації. При цьому, підставою відмови в наданні містобудівних умов та обмежень є, зокрема, невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні, тобто така невідповідність встановлюється на стадії надання містобудівних умов та обмежень. Наразі, невідповідність намірів забудови означає, що запланований для будівництва об`єкт не відповідає вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, тобто затвердженим текстовим та графічним матеріалам з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій конкретного населеного пункту. Аналогічна за своїм змістом правова позиція також викладена у постановах Верховного Суду від 15.02.2021 у справі №320/5710/20, від 18.03.2021 у справі №822/1723/17.
Колегія суддів констатує, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки не є документом дозвільного характеру, вони не дають право на забудову земельної ділянки, на виконання будівельних робіт та тощо, оскільки основною метою надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки є передусім, визначення відповідності намірів забудови діючий містобудівній документації та визначення основних, передбачених державними будівельними нормами вимог, на підставі яких в подальшому має розроблятись проектна документація на будівництво об`єкту.
Як вже згадувалося вище по тексту цієї постанови, надана у платне користування за Договором оренди земельна ділянка з кадастровим номером 1210100000:01:496:0028 станом на 2021 рік була повністю сформована та зареєстрована у Державному земельному кадастрі як така, що відноситься до категорії земель громадської та житлової забудови та призначена для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, а затвердженню наказом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради №145 від 18.04.2024 містобудівних умов та обмежень і їх реєстрації в ЄДЕССБ за № MU01:9339-6031-64-26-8081 передувала процедура перевірки уповноважених органів поданих ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» заяви з додатками (а.с.19-27 т.1) включаючи аналіз відповідності намірів забудови містобудівній документації (чинній станом на 2024 рік), цільовому призначенню ділянки та будівельним нормам, що підтверджується матеріалами справи у їх сукупності та не спростовано під час судового вирішення спору у цій справі.
Тобто, до прийнятих Дніпровською міськрадою рішень №74/47 від 21.02.2024 і №75/47 від 21.02.2024 (на скасування яких спирався суд першої інстанції у цій справі), вказана земельна ділянка була передана у користування ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» з урахуванням містобудівної документації на місцевому рівні, відповідно до якої і було 18.04.2024 затверджено наказом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради №145 містобудівні умови та обмеження саме задля забудови земельної ділянки в межах встановленого абз.2 ч.2 ст.24 Закону №3038-VІ цільового призначення, що повністю узгоджується з затвердженими текстовими та графічними матеріалам з питань регулювання планування, забудови та іншого використання території у районі вул.Широкої та вул.Беляєва м.Дніпро та підтверджується долученими до матеріалів справи Пояснювальною запискою до детального плану території у районі ву.Широкої та вул.Беляєва з Додатками (а.с.150-207 т.2) та змістом затвердженого рішенням Дніпровської міськради №169/60 від 18.12.2024 «Проекту внесення змін до детального плану території у районі вул.Широкої та вул.Беляєва, затвердженого рішенням ДМР від 24.02.2021 року» (а.с.216-250 т.2 а.с.1-29 т.3), які були чинними на момент надання МУО за номером ЄДЕССБ MU01:9339-6031-64-26-8081.
При цьому, колегія суддів акцентує увагу, що визначених ст.29 Закону №3038-VІ підстав для відмови в наданні містобудівних умов та обмежень таких як: неподання необхідних документів, виявлення недостовірних відомостей у поданих документах або невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні (генеральному плану, плану зонування, ДПТ), тобто такої невідповідності яка б була встановлена на стадії надання містобудівних умов та обмежень 18.04.2024 – не існувало, що на переконання колегії суддів свідчить про безпідставність висновків суду першої інстанції у цій справі про не відповідність оскаржуваних у цій справі містобудівних умов та обмежень MU01:9339-6031-64-26-8081 та Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті П020240430594 вимогам п.1 та п.3 ч.2 ст. 2 КАС України.
Оскільки для скасування судом першої інстанції містобудівних умов та обмежень MU01:9339-6031-64-26-8081 та Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті П020240430594 однією із головним підстав було те, що рішення Дніпровської міської ради №74/47 від 21.02.2024 «Про затвердження проекту внесення змін до генерального плану розвитку м. Дніпра» та №75/47 від 21.02.2024 «Про затвердження проекту внесення змін до плану зонування території міста Дніпра» скасовані у судовому порядку, колегія суддів вважає за необхідне наголосити на тому, що вказані рішення міськради від 21.02.2024 №74/47 та №75/47 були чинними станом на 18.04.2024 рік, а відповідно, на території міста були чинними генеральний план розвитку м.Дніпра, затверджений рішенням Дніпровської міської ради від 21.02.2024 №74/47, план зонування території м. Дніпра, затверджений рішенням Дніпровської міської ради від 21.02.2024 № 75/47, та детальний план території у районі вул.Широкої та вул.Бєляєва, затверджений рішенням Дніпровської міської ради від 24.02.2021 № 326/4, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 у справі № 160/15842/24, яким визнано протиправним та нечинним п. 1 рішення Дніпровської міської ради №74/47 від 21.02.2024 «Про затвердження проекту внесення змін до Генерального плану розвитку м. Дніпра», а також визнано протиправним та нечинним рішення Дніпровської міської ради №75/47 від 21.02.2024 «Про затвердження змін до проекту плану зонування території м. Дніпра» набрало законної сили тільки 04.03.2025. До того ж, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 у справі №160/15842/24, яким визнано протиправними та скасовано рішення Дніпровської міської ради №74/47 від 21.02.2024 «Про затвердження проекту внесення змін до генерального плану розвитку м. Дніпра» та №75/47 від 21.02.2024 «Про затвердження проекту внесення змін до плану зонування території міста Дніпра», а також постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 04.03.2025 у цій справі, якою залишено без змін рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 року - оскаржуються на теперішній час в касаційному порядку Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради і ухвалою Верховного Суду від 30 липня 2025 року відкрито касаційне провадження №К/990/19677/25, яке на даний час по суті не розглянуто.
Отже, за наведених вище обставин колегія суддів наголошує, що у суду першої інстанції не було правових підстав вважати, що на час затвердження 18.04.2024 року і реєстрації за номером MU01:9339-6031-64-26-8081 містобудівних умов та обмежень вони не відповідали намірам забудови та вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, а відповідно, у адміністративного суду не було та немає на даний час правових підстав вважати вказані містобудівні умови та обмеження такими, що не відповідають вимогам п.1 та п.3 ч.2 ст. 2 КАС України, також які немає підстав для їх скасування в цілому.
Тим більш, що під час вирішення спору у цій справі позивачем не доведено, а судом не встановлено, що оскаржувані Містобудівні умови та обмеження з реєстраційним номером MU01:9339-6031-64-26-8081 не відповідають генеральному плану населеного пункту та іншій містобудівній документації на місцевому рівні, що є діючою на сьогоднішній день, або є такими, що не враховують при плануванні та забудові територій громадські і приватні інтереси власників будівель, що оточують місце будівництва, а тому порушують основи містобудування, визначені ст.5 Закону України «Про основи містобудування» та ст.2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
У даному спірному випадку на підставі аналізу положень: ч.1 ст.16 Закону №3038-VІ якою визначено, що планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад, генеральних планів населених пунктів і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них; ч.1 і ч.2 ст.17 цього Закону якими прописано, що генеральний план населеного пункту є одночасно видом містобудівної документації на місцевому рівні та документацією із землеустрою і призначений для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту, і обов`язковою складовою генерального плану населеного пункту є план зонування території цього населеного пункту, який згідно ч.1 і ч.2 ст.18 цього Закону розробляється у складі комплексного плану, генерального плану населеного пункту з метою визначення умов та обмежень використання території у межах визначених функціональних зон, і який встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації; ч.1 ст.19 цього Закону згідно якої положення генерального плану населеного пункту або комплексного плану деталізуються детальний план території, яким визначається планувальна організація і розвиток частини території населеного пункту або території за його межами без зміни функціонального призначення цієї території; ч.2 ст.24 Закону № 3038-VI за змістом якої забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства; та ст.25 Закону № 3038-VI якою визначено, що режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій. Режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, обов`язковий для врахування під час розроблення землевпорядної документації - колегія суддів звертає увагу, що як на момент затвердження та надання ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» оскаржуваних у цій справі позивачем містобудівних умов та обмежень, так і на теперішній час на території міста був та є чинним затверджений рішенням Дніпровської міської ради від 24.02.2021 № 326/4 детальний план території у районі вул. Широкої та вул. Бєляєва, згідно якого будівництво багатоквартирних житлових будинків на земельній ділянці з кадастровим номером 1210100000:01:496:0028, що розташована по вул. Широкій, 1 в м. Дніпрі, планується здійснювати виключно в межах зони проектної змішаної багатоквартирної житлової забудови (різної поверховості) П-Ж-7, межі якої визначені планом зонування території м. Дніпра, і саме вказаним документом прописано призначення Зони проектної змішаної багатоквартирної житлової забудови (різної поверховості) ПЖ-7 для розташування багатоквартирних житлових будинків різної поверховості, супутніх об`єктів побутового обслуговування населення, комунальних об`єктів, окремих об`єктів загальноміського значення, з визначенням, що до переважних видів використання зони проектної змішаної багатоквартирної житлової забудови (різної поверховості) П-Ж-7 відносяться багатоквартирні житлові будинки різної поверховості (стор.47 Пояснювальної записки плану зонування території м. Дніпра), яка розміщена на сайті Дніпровської міської ради та долучена до матеріалів адміністративної справи.
Отже, розміщення багатоквартирних житлових будинків в межах зони проектної змішаної багатоквартирної житлової забудови (різної поверховості) відноситься до переважних видів використання такої зоні, які визначені містобудівною документацією на місцевому рівні, що свідчить про відповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації та правомірність надання містобудівних умов та обмежень, і у сукупності свідчить про відсутність у Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради правових підстав для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень на момент вирішення по суті 18.04.2024 заяви ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» та доданих до неї документів.
Аналізуючи наведені вище правові норми та зміст чинної станом на 18.04.2024 містобудівної документації на місцевому рівні, з огляду на те, що містобудівні умови та обмеження видаються на підставі містобудівної документації при зверненні зацікавленої особи до уповноваженого органу з поданням визначеної документації, колегія суддів наголошує, що у відповідачів по справі станом на 18.04.2024 року не було підстав для відмови в наданні містобудівних умов та обмежень з встановлених на законодавчому рівні обставин, тобто, у зв`язку з: невідповідністю намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні, при цьому така невідповідність встановлюється на стадії надання містобудівних умов та обмежень або у подальшому під час здійснення державно-будівельного або судового контролю; невідповідністю намірів забудови, якщо запланований для будівництва об`єкт не відповідає вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, тобто затвердженим текстовим та графічним матеріалам з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій конкретного населеного пункту саме на час надання МУО, а відповідно, у адміністративного суду відсутні підстави визнавати дії та рішення відповідачів по справі такими, що не відповідають визначеним п.1 і п.3 ч.2 ст.2 КАС України критеріям правомірності, і такі висновки колегії суддів повністю узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, яким неодноразово, зокрема, у постановах від 11.04.2018 по справі № 803/1231/17, від 14.08.2018 по справі № 823/5265/15, від 11.02.2020 по справі № 803/1596/17, від 16.12.2021 по справі № 826/8034/17 наголошувалося на тому, що якщо земельна ділянка за цільовим призначенням віднесена до земель житлової та громадської забудови, у межах видів користування цієї ділянки законодавцем прямо допускається такий вид землекористування як будівництво та обслуговування житлових будинків та будівель торгівлі.
Крім того, оскільки рішення Дніпровської міської ради від 21.02.2024 № 74/47 та від 21.02.2024 № 75/47 були скасовані у судовому порядку і судове рішення у справі № 160/15842/24 набрало чинності майже через рік (04.03.2025 року) після дати затвердження та надання (18.04.2024 року) оскаржуваних у цій справі містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:9339-6031-64-26-8081, колегія суддів вважає, що у адміністративного суду відсутні підстави у спірному випадку суто технічно надавати перевагу факту скасування вказаних рішень міської ради від 21.02.2024 № 74/47 та від 21.02.2024 № 75/47 без обґрунтування наявності істотних підстав надання такому скасуванню ретроспективної дії, оскільки виходячи з загальновстановленого розуміння дії акту у часі: нормативно-правовий акт у разі визнання його незаконним (протиправним) втрачає чинність після набрання законної сили судовим рішенням, якщо інше не встановлено законом або не зазначено судом; а акт індивідуальної дії у разі визнання його незаконним (протиправним) є таким, що не діє з моменту його прийняття, і така позиція, в тому числі в частині застосування положень ст.265 КАС України, неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.09.2021 по справі № 910/10374/17, від 08.02. 2022 по справі № 1540/3828/18, від 28.09.2023 по справі № 640/17408/19, від 04.04.2024 по справі № 320/2796/23.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що на спірні правовідносини у цій справі безпосередньо не впливає факт визнання протиправним та нечинним у справі № 160/15842/24 п.1 рішення Дніпровської міської ради №74/47 від 21.02.2024 «Про затвердження проекту внесення змін до Генерального плану розвитку м. Дніпра» та рішення Дніпровської міської ради №75/47 від 21.02.2024, оскільки по-перше, як вже зазначалося вище, відповідачами застосовувалися рішення міської ради, чинні на момент подання містобудівної документації та затвердження і надання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва з реєстраційним номером ЄДЕССБ MU01:9339-6031-64-26-8081, а по-друге, під час розгляду даної справи позивачем не доведено і судом не встановлено, що вказані містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва (а.с.30оборот-32 т.1) суперечать містобудівній документації на місцевому рівні
Доводи позивача у цій справі про те, що наміри ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» щодо використання земельної ділянки в межах певної категорії земель не відповідають містобудівній документації та документації із землеустрою, а також висновки суду першої інстанції в частині того, що містобудівні умови та обмеження MU01:9339-6031-64-26-8081 затверджені без урахування меж водоохоронної зони і прибережної захисної смуги плеса Ломівського – на переконання колегії суддів окрім вищевикладених по тексту постанови обставин та фактів, також повністю спростовуються самим змістом містобудівних умов та обмежень реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:9339-6031-64-26-8081, наданих на будівництво багатоквартирних будинків з об`єктами громадського призначення по вул.Широкій, 1 м.Дніпро, в яких: 
- у розділу «загальні дані» чітко зазначено про: нове будівництво, Дніпропетровська обл., Дніпровський район. Дніпровська територіальна громада, м. Дніпро (станом на 01.01.2021), вул. Широка, 1 (пункт 1); повна інформація про замовника ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» (пункт 2); інформацію про земельну ділянку з кадастровим номером 1210100000:01:496:0028, площею 19.4287 га, цільовим призначенням 02.10 Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури. Для будівництва багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення, функціонального призначення: зона проектної змішаної багатоквартирної житлової забудови (різної поверховості) П-Ж-7, громадська зона Г-2, зона кварталів вибіркової реконструкції садибної житлової забудови, акваторії, зони транспортної інфраструктури, території вулиць, майданів (у червоних лініях), доріг ТР-2, проектна ландшафтно-рекреаційної зони згідно з матеріалами плану зонування території міста, затвердженого рішенням міської ради від 21.02.2024 № 75/47 згідно документу «Про затвердження проекту внесення змін до плану зонування території м.Дніпро», а також про відповідність цільового використання та функціонального призначення земельної ділянки Договору оренди землі № 319 від 27.08.2021 року (пункт 3); та про відсутність існуючих об`єктів нерухомого майна (пункт 4).
- у розділі «Містобудівні умови та обмеження» зазначено про: граничнодопустиму висотність будинків, будівель та споруд 61.6 м (пункт 1); Максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки визначається відповідно до п. 6.1.14 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» (далі - ДБН), згідно з яким при розміщенні на земельній ділянці окремого житлового судинку або групи житлових будинків слід дотримуватися розрахункових показників граничних параметрів забудови, як відношення площі під забудовою першого поверху житлового будинку по зовнішньому контуру до площі земельної ділянки, наведених у табл. 6.2 ДБН. (пункт 2); максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки, що визначається відповідно до п.п.5.1.16, 6.1.17, додатку В.1 (довідкового) ДБН 2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» (пункт 3); відстані до червоних ліній, прописаних відповідно: до п.6.1.23 ДБН Б.2.2-12:2019 "Планування та забудова територій" та за даними інформаційної бази містобудівного кадастру червоні лінії проектної транспортної магістралі визначені у складі детального плану території у районі вул. Широкої та вул. Беляева, який затверджено рішенням міської ради від 24.02.2021 № 326/4; до п.6.1.23 ДБН Б.2.2-12:2019 "Планування та забудова територій" та за даними інформаційної бази містобудівного кадастру схеми проектних червоних ліній вулиць в районі зазначеної земельної ділянки розглянутих на засіданні архітектурно- містобудівної ради при головному архітектурно-планувальному управлінні департаменту по роботі за активами міської ради (протокол №171 від 10.04.2020, №174 від 21.08.2020. №184 від 07.07.2021); до ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», ДБН 8.1.1-7-2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва», ДБН В.2.2-40:2018 «Інклюзивність будівель і споруд», інших будівельних норм, державних стандартів, норм і правил із визначенням ступеню вогнестійкості оточуючих будинків та споруд, нормативної інсоляції та освітленості приміщень об`єкта будівництва та приміщень будинків на суміжних ділянках до існуючих будинків та споруд; відповідно до ДБН Б.2.2-12:2019, ДБН В.2.5-77-2014 «Котельні», ДБН В.1.1-7-2002 «Пожежна безпека об`єктів будівництва», ДБН В.2.5- 20:2018 «Газопостачання»; а відповідно до ДБН А.2.2-1-2003 «Склад і зміст матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище (ОВНС) при проектуванні і будівництві підприємств, будинків і споруд» (пункт 4).
Безпідставними на переконання колегії суддів також є висновки суду першої інстанції про те, що містобудівні умови та обмеження MU01:9339-6031-64-26-8081 були затвердженні без урахування меж водоохоронної зони і прибережної захисної смуги плеса Ломівського, оскільки у пункті п`ятому цих МУО (а.с.31оборот-32 т.1) прописано стосовно «прибережних захисних смуг», що частина запитуваної ділянки розташована в межах водоохоронної зони та прибережної захисної смуги плеса Ломівського і відповідає затвердженому рішенням міської ради від 28.04.2010 № 73/56 проекту водоохоронної зони та прибережної захисної смуги водного об`єкта в районі зазначеної земельної ділянки. 
При цьому, в цьому ж пункті п`ятому МУО прописані і обмеження при використанні земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:01:496:0028, а саме, визначено, що відповідно до ст.87 Водного кодексу України на території водоохоронних зон забороняється: використання стійких та сильнодіючих пестицидів, влаштування кладовищ, скотомогильників, звалищ, полів фільтрації, тощо; скидання неочищених стічних вод, використовуючи рельєф місцевості (балки, пониззя, кар`єри тощо), а також у потічки, а відповідно до ст. 89 Водного кодексу України у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється зберігання та застосування пестицидів і добрив, будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражі та стоянок автомобілів, влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів, фільтрації, тощо.
Крім того, пунктом п`ятим МУО зазначено, що при реалізації намірів забудови земельної ділянки необхідно забезпечити дотримання вимог водоохоронного законодавства України та інженерно-геологічні фактори відповідно до «Карти впливу локальних інженерно-геологічних факторів» у складі проекту «Коригування грошової оцінки земель міста Дніпропетротровська», розробленої УДНДІПМ «ДІПРОМІСТО» виходячи з того, що земельна ділянка заходиться в зоні несприятливих умов для будівництва, на території з рівнем ґрунтових вод 0-3м слід вжити заходи з інженерного захисту території та розробити з урахуванням високого рівня ґрунтових вод відповідно до ДБН В.1.1-24:2009 «Захист від небезпечних геологічних процесів. Основні положення проектування», за технічними умовами КП «УРНА» на 194287 м2 
Також у пункті п`ятому МУО визначено планувальні обмеження, які стосуються санітарно-захисної зони, де вказується, що розмір санітарно-захисної зони для котелень визначається розрахунковим методом у складі розділу «Оцінка впливу на довкілля», що є невід`ємною частиною проектно-кошторисної документації (у відповідності до п.14.11.7 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова території», ДБН В.2.5-77:2014 «Котельні», Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, які затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.06.1996 № 173), а стосовно інших Окремих планувальних обмежень вказується, що такі обмеження підлягають визначенню відповідно до Договору оренди землі від 27.08.2021, укладеного між замовником (орендар) та міськрадою (орендодавець) на підставі рішення виконавчого комітету Дніпровської міськради від 20.02.2024 № 9-20/2, а під час проектування слід врахувати матеріали детального плану території у районі вул.Широкої та вул.Бєляєва затвердженого рішенням міської ради від 24.02.2021 року № 326/4. Оскільки і межах зазначеної земельної ділянки в наявності дренажно-повеневий канал «Одинківський» слід забезпечити дотримання вимог Водного кодексу України, а на частину ділянки розташованої в межах території управлінням підготовлено містобудівні умови та обмеження на об`єкт «Будівництво магістрального колектору по Донецькому шосе у м.Дніпропетровську зі скидом у р.Дніпро та улаштуванням очисних споруд» від 12.06.2017 № 15/29-66.
Окремо колегія суддів акцентує увагу, що усі перелічені у пунктах 1-5 МУО рішення міськради, виконкому та проектні документи, які так чи інакше стосуються земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:01:496:0028, на час затвердження та надання містобудівних умов та обмежень MU01:9339-6031-64-26-8081 були чинним і є діючими до теперішнього часу за виключенням згаданого у п.3 МУО рішення Дніпровської міської ради № 75/47 від 21.02.2024 «Про затвердження змін до проекту плану зонування території м. Дніпра, яке рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 по справі № 160/15842/24 визнано протиправним та нечинним, але набрало законної сили 04.03.2025, що відповідно свідчить про припинення дії вказаного рішення міськради тільки через півтора роки після надання і затвердження та реєстрації спірних у цій справі МУО, що на переконання колегії суддів не надає правових підстав адміністративному суду для застосування найбільш крайнього обтяжуючого заходу шляхом скасування в повному обсязі містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:9339-6031-64-26-8081, до яких у разі необхідності можуть вноситися зміни, доповнення та тощо як це і визначено чинним законодавством. 
Обговорюючи окремо питання порушення Дніпровською міською радою та відповідачами у спірних правовідносинах вимог Водного кодексу України та принципу законності, оскільки жодний нормативний акт не містять поняття «розширене плесо ДПК», а тому розроблення Дніпровською міською радою проектної документації на цей об`єкт не передбачений національним законодавством, колегія суддів на підставі детального аналізу положень Державних стандартів України (ДСТУ) 3517-97 «Гідрологія суші. Терміни та визначення основних понять», 3517:2024 «Гідрологія суходолу. Терміни та визначення основних понять», 3994– 2000 «Безпека в надзвичайних ситуаціях. Надзвичайні ситуації природні. Чинники фізичного походження. Терміни та визначення», 7176– 2010 «Водне господарство. Терміни та визначення основних понять», які розроблені відповідно до чинного законодавства України, що встановлюють для загального і багаторазового застосування правила, загальні принципи в характеристики, які стосуються діяльності чи її результатів, з метою досягнення оптимального ступеня впорядкованості, розроблені на основі консенсусу та затверджені уповноваженим органом, а також установлюють терміни та визначення основних понять стосовно гідрології суші, у тому числі і з питання визначення статусу та встановлення різновиду водного об`єкта, що діють на території України та є обов`язковими для застосування – вважає за необхідне акцентувати увагу на тому, що визначення терміну «плесо» чітко було прописано Державним стандартом України ДСТУ 3517-97 як глибоководна ділянка річки, що здебільшого розташована між перекатами (п.9.16), та діючи на теперішній час ДСТУ 3517:2024, як дренажний-паводковий канал– відкритий дренажний прорізь досконалого типу: його глибина (найбільша до 9-11 м) нижча водоупору ґрунтових вод, призначений для повного перехвачування підземних вод.
Також колегія суддів звертає увагу на помилковість наведених судом першої інстанції в рішенні міркування з приводу «плесо», оскільки висновки суду з вказаного питання суперечать як загально відомим (та не підлягаючим доказуванню) фактичним обставинам виникнення «плесо Ломівське» (пов`язаного своєю назвою із заснованим у XVIII столітті поселенням «Ломівка»), яке саме і є частиною дренажно-паводкового каналу, проритого внаслідок розвитку території Амур-Нижньодніпровського району, а саме, після осушення в середині 80-років озера «Московське» задля забудови жилмасиву Фрунзенський і задля забезпечення відведення ґрунтових вод через Лівобережний канал в річку Дніпро, що підтверджено також і ситуаційною схемою у складі документації «Паспорт земельного участка на проектирование и строительство объекта «Берегокрепление откосов и благоустройство зоны дренажного-водоотводного канала, АНД район, 1989 год».
Підсумовуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів визнає цілком незаконим та необґрунтованим рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного архітектурно-планувального управління №145 від 18.04.2024 та містобудівних умов та обмежень зареєстрованих за номером MU01:9339-6031-64-26-8081 як таких, що не відповідають вимогам п.п.1, 3 ч.2 ст. 2 КАС України, тобто наданих не на підставі, не у межах і не у визначений законодавством спосіб та не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Виходячи з положень ст.242 КАС України, відповідно до якої рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, має відповідати визначеному цим Кодексом завданню адміністративного судочинства, а при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд має враховує висновки щодо застосування норм права, що викладені в постановах Верховного Суду, колегія суддів визнає рішення суду першої інстанції у цій справі таким, що не відповідає наведеним у вказаній нормі критеріям законності та обґрунтованості і таким, що не ґрунтується на засадах верховенства права, а відповідно і таким, що підлягає скасуванню в цілому.
Підставами для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі колегія суддів вказує на його ухвалення судом першої інстанції:
- без дотримання норм матеріального і процесуального права під час перевірки оспорюваних позивачем ОСОБА_1 у цій справі дій Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради та Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, і прийнятих (затверджених, зареєстрованих) вказаними суб`єктами владних повноважень актів індивідуальної дії, в тому числі без належного зрозумілого обґрунтування застосування до спірних правовідносин доктрини «плодів отруйного дерева» та певних норм Водного кодексу України і Земельного кодексу України, які стосуються прибережної захисної смуги по берегах річок та навколо водоймів, але безпосередньо не стосуються предмета спору у цій справі;
- без повного і всебічно з`ясування фактичних обставин у цій адміністративній справі, а також без належного дослідження і оцінки доказів та всіх аргументів учасників справи, які стосуються предмету спору і які мають значення для правильного вирішення спору, зокрема, стосуються законності/незаконності процедури видачі оспорюваних ОСОБА_1 актів індивідуальної дії та порушення вказаними актами конкретно визначених прав чи інтересів позивача;
- з порушенням основних засад верховенства права, який не тільки передбачає застосування судами законів України та виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України нормативно-правових актів відповідних органів влади, а і є орієнтиром для поведінки (дій, рішень) всіх суб`єктів і однаковою мірою стосується всіх, у тому числі, суб`єктів приватного права, суб`єктів владних повноважень, а також адміністративних судів, які вирішують спори між цими суб`єктами, що на переконання колегії суддів сталося внаслідок не врахування судом у даному спірному випадку унормованого ст.19 Конституції України принципу публічного і приватного права (в аспекті законності), а також принципів правової визначеності, справедливості і визначеного чинним законодавством об`єму прав, інтересів та обов`язків усіх учасників спору, та того, що саме принцип «верховенство права» є способом зрозуміти закон (волю законодавця): (1) у конкретний проміжок часу; (2) за фактичних обставин, які склалися під час виникнення конкретних правовідносин; (3) у сукупності з іншими законами;
- а також без урахування визначеного ст.2 КАС України завдання адміністративного судочинства, метою якого при вирішенні спорів у сфері публічно-правових відносин є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень задля ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, а також прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, і відповідно, без належної перевірки оспорюваних у цій справі позивачем дій суб`єктів владних повноважень та «актів індивідуальної дії» - на предмет їх відповідності/невідповідності визначеним ч.2 ст.2 КАС України критеріям правомірності, а також без обговорення мети (спрямованості) ініційованого ОСОБА_1 судового спору у цій справі, який звертаючись до суду за захистом своїх прав на безпечне для життя і здоров`я довкілля та екологічних інтересів лише формально процитував положення ч.7 ст.41 і ст.50 Конституції України, ст.10 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та послався на ст.66 Конституції України і на п.3 ст.9 Орхуської конвенції, але натомість жодним чином не вмотивував в чому саме полягають порушення його прав, а суд першої інстанції натомість в свою чергу не перевіряв та не обговорював які саме права, інтереси чи свободи ОСОБА_1 порушуються діями відповідачів по справі та у який спосіб оспорюваними у цій справі містобудівними умовами та обмеженнями для проектування об`єкта будівництва реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:9339-6031-64-26-8081 і Повідомленням про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті П020240430594 спричинено порушення екологічних інтересів позивача та його прав на безпечне для життя і здоров`я довкілля. 
Здійснюючи перегляд рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року в апеляційному порядку, колегія суддів визнає за необхідне обговорити як питання відповідності/невідповідності оскаржуваних ОСОБА_1 у цій справі «актів індивідуальної дії» визначеним ч.2 ст.2 КАС України критеріям, так і питання наявності/відсутності правових підстав для захисту прав і інтересів громадянина ОСОБА_1 у спірних правовідносинах.
Як вже раніше зазначалося по тексту постанови апеляційної інстанції, містобудівні умови та обмеження та Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті - є актами індивідуальної дії, про що саме вказується і у рішенні суду першої інстанції, а відповідно, вказані акти індивідуальної дії можуть бути оскаржені до адміністративного суду заінтересованими особами, чиї права порушено, зокрема: замовником будівництва, а також третіми особи (сусідами, громадськими організаціями) якщо МУО порушують їхні екологічні права чи інші законні інтереси.
Дійсно, відповідно до вимог ст.55 Конституції України та ст.ст.2, 5, 264 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси, разом з тим, обов`язком позивача є доведення факту порушення спірним рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень своїх прав та законних інтересів. Проте, як підкреслювалося Верховним Судом у постанові від 26.092023 року по справі № 320/2015/22 (провадження № К/990/19209/23) позивач повинен довести, що він має законний інтерес і є потерпілим від порушення цього інтересу з боку суб`єкта владних повноважень.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини другої ст.264 КАС право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть, і таке ж правило має застосовуватись і до правових актів індивідуальної дії, що роз`яснено Конституційним Судом в рішенні від 23.06.1997 року № 2-зп (справа 3/35-313), в якому наведено про те, що за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію, а право на захист є самостійним суб`єктивним правом, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього. 
Відповідно, за змістом вищенаведеного можливо зробити висновок, що правові акти індивідуальної дії, що прийняті суб`єктом владних повноважень який реалізовує свою компетенцію видавця цього акту як, уповноваженого управляти поведінкою іншого суб`єкта, своїми приписами породжують права і обов`язки саме у конкретних осіб, яких стосується такий індивідуальний правовий акт і які зобов`язані виконувати його вимоги та приписи. Отже, якщо нормативно-правові акти можуть бути оскаржені широким колом осіб (фізичних та юридичних), яких вони стосуються, то індивідуальні акти можуть бути оскаржені лише особами, безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси яких такими актами порушені, а без порушення прав особи оскарження нею «в інтересах законності» не допускається, що неодноразово також проголошувалося Верховним Судом у справах № 21-3829а16, № 800/362/15, №522/3665/17, № 320/2015/22 та інш., та Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06 червня 2018 року по справі № 800/489/17, від 16 жовтня 2018 року по справі № 9901/415/18, від 06 лютого 2019 року по справі № 9901/815/18.
Оскільки ч.2 ст.144 Конституції України та ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» чітко визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку саме з ініціативи заінтересованих осіб, які звертаючись до суду повинні довести, а суд має встановити, що права, свободи або законні інтереси осіб, як звернулися за захистом до суду дійсно порушені. Тобто, суд не повинен обмежуватися лише наведеними у позовній заяві твердженнями позивача про порушення права, свободи або законного інтересу, також як і не може сприймати достатнім узагальненні посилання позивача на норми та обставини, за наявності яких він вважає свої права чи інтереси порушеними, оскільки юридична заінтересованість по суті має правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду містить правові наслідки для позивача, та повинна мати об`єктивну основу, оскільки заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому. 
Отже, враховуючи, що судом першої інстанції під час вирішення спору у цій справі не надано обґрунтованої оцінки як заявленим ОСОБА_1 у цій справі вимогам так і наведеним ним обставинам для звернення з позовом у цій справі (що частково слугувало для подання позивачем апеляційної скарги), колегія суддів визнає важливим здійснюючи апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції проаналізувати та обговорити безпосередньо підстави звернення ОСОБА_1 до суду у цій справі.
Як встановлено апеляційним судом та зазначалося вже вище по тексту, у даному випадку позивач лише формально послався на зміст ч.7 ст.41, ст.50, ст.66 Конституції України, ст.10 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та на п.3 ст.9 Орхуської конвенції, а на підтвердження права «на захист порушеного конституційного права на безпечне довкілля кожного та може реалізовуватися громадянами особисто або спільно через об`єднання громадян (громадськість)» та на постанови Верховного Суду у справах № 826/3820/18, № 620/6024/20, № 187/687/16а, № 815/5989/13-а, № 640/3844/20, № 560/4501/20, якими на переконання позивача підтверджується його право судового захисту, вказуючи на те, що МУО належать до актів індивідуальної дії, які впливають на значне коло осіб, зокрема, членів територіальної громади відповідного населеного пункту. Тобто, будь-яких мотивованих пояснень з приводу порушених прав чи інтересів позивачем не наводилося, а суд першої інстанції в свою чергу також лише обмежився посиланням на визначене ч.1 ст.5 КАС України право звернення до суду та встановлений ст.77 КАС України обов`язок суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності доказувати правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності.
Проте, наведені позивачем справи № 826/3820/18, № 620/6024/20, № 187/687/16а, № 815/5989/13-а, № 640/3844/20, № 560/4501/20 є нерелевантними до спірних у цій справі правовідносин, оскільки: у справі №826/3820/18 спір стосується протиправності та не чинності наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008 № 639 «Про затвердження Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря» внаслідок прийняття якого порушувалося законодавство про охорону навколишнього природного середовища внаслідок викидів забруднюючих речовин у атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення; у справі № 620/6024/20 спір стосується видачі дозволу на виконання будівельних робіт за відсутності результатів впливу на довкілля щодо планової діяльності з будівництва АГЗП і неподання цих результатів замовником будівництва разом із заявою про видачу дозволу на виконання будівельних робіт; у справі № 187/687/16-а спір стосується рішення селищної ради «Про схвалення проекту рішення сільської ради «Про добровільне об`єднання територіальних громад», яким передбачається об`єднання територіальних громад селищ Кіровське, села Горянівське Кіровської селищної ради Дніпропетровського району та селища Миколаївка Петриківського району в Кіровську територіальну громаду з адміністративним центром в смт. Кіровське; у справі № 815/5989/13-а спір стосується порушення вимог земельного та містобудівного законодавства зокрема, статей 24, 26, 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», під час видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки без надання документу яким підтверджується право власності (користування) земельною ділянкою; у справі № 560/4501/20 спір стосується захисту цивільних прав позивача як власника сусідньої земельної ділянки та розташованого на ній будинку внаслідок проведення третьою особою будівельних робіт, який розглянуто помилково розглянуто не цивільним судом, а в порядку адміністративного судочинства; у справі №640/3844/20 спір стосується протиправності та скасування висновків Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради щодо віднесення ділянки проектування до меж Центрального історичного ареалу міста Києва, археологічної та ландшафтної охоронних зон, меж архітектурного та археологічного заповідників, а також питання оскарження містобудівних умов та обмежень як акту індивідуальної дії з дотриманням встановленого КАС України шестимісячного строку звернення до суду. Тобто, предмет спору у жодній із вказаних справ (в яких наказ, дозвіл, рішення, висновки та наданні МУО безпосередньо стосувалися інтересів позивачів) не є подібними до даної справи, а відповідно посилання позивача на правові висновки Верховного Суду у зазначених ним справах не повинні застосовуватись до спірних у цій справі правовідносин. 
Разом з тим, ОСОБА_1 у даній справі ні під час звернення до суду ні під час судового вирішення справи не виконано обов`язку позивача про доведення факту порушення безпосередньо його прав та законних інтересів як діями суб`єктів владних повноважень (які визначені відповідачами у цій справі) так і оспорюваними актами індивідуальної дії, позивачем жодним чином не обґрунтовувався його законний інтерес у спірних правовідносинах та не доводилося, що він є потерпілим від порушення цього інтересу з боку суб`єктів владних повноважень, тому колегія суддів вважає, що у адміністративного суду взагалі відсутні підстави для судового захисту ОСОБА_1 за поданим у цій справі позовом 
На підтвердження наведених у попередньому абзаці висновків, колегія судів виходить з неодноразово висловленої Верховним Судом позиції з вказаного питання, зокрема: у справах №640/3844/20 і №815/5989/13-а (на які посилався і сам позивач); у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2019 по справі № 9901/801/18 і від 13.05.2020 по справі № 9901/491/19 та у постанові від 20.02.2019 року по справі № 522/3665/17 в яких Верховний Суд чітко визначав, що суд має перевіряти наявність/відсутність очевидних ознак матеріально-правової зацікавленості особи, яка звернулася до суду за захистом, визначивши, що «.. обставинами, які свідчать про очевидну відсутність у позивача законного інтересу (а отже і матеріально-правової заінтересованості), є: (а) незаконність інтересу – його суперечність Конституції, законам України, принципам права; (б) не правовий характер вимог - вимоги не породжують правових наслідків для позивача. Це виключає можливість віднесення спору до «юридичного» відповідно до частини другої статті 124 Конституції України; (в) встановлена законом заборона пред`явлення позову на захист певного інтересу; (г) коло осіб, які можуть бути позивачами, прямо визначено законом, і позивач до їх числа не належить (це свідчить про відсутність матеріальної правоздатності); (д) позивач звернувся за захистом інтересів інших осіб - держави, громади, фізичної або юридичної особи без відповідних правових підстав або в інтересах невизначеного кола осіб»; у постанові від 26.09.2023 року по справі № 320/2015/22 Верховний Суд наголошував, що «…оскільки йдеться про обмеження доступу до судочинства, очевидність відсутності у позивача законного інтересу повинна бути поза межами обґрунтованого сумніву. Якщо такий сумнів є, він повинен тлумачитися на користь позивача, а отже у цьому випадку суд повинен розглянути справу по суті… Законний інтерес може бути захищено судом, якщо позивач вважає, що його законний інтерес, за захистом якого він звернувся до суду: а) порушено (щодо протиправних діянь, які мали місце і припинилися) або б) порушується (щодо протиправних діянь, які тривають); або в) створюються перешкоди для його реалізації (щодо протиправних діянь, які тривають і є перешкодами для реалізації права в теперішньому або в майбутньому часі) або г) мають місце інші ущемлення законних інтересів. З наведеного слідує необхідність з`ясування судом обставин, що свідчать про порушення інтересу. Позивач повинен довести, що він має законний інтерес і є потерпілим від порушення цього інтересу з боку суб`єкта владних повноважень», та інш.
Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що позивач, який проживає у правобережній частині АДРЕСА_1 , не визначив чітко та не довів суду в чому саме полягає порушення його особистих прав чи інтересів діями відповідачів та оспорюваними у цій справі містобудівними умовами та обмеженнями для проектування об`єкта будівництва реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:9339-6031-64-26-8081 та Повідомленням про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті П020240430594 на земельну ділянку, що розташована в лівобережній частині міста Дніпро Амур-Нижньодніпровський район у районі вул.Широкої та вул.Бєляєва, а колегія суддів відповідно, не встановивши під час апеляційного провадження порушення у даному спірному випадку екологічних інтересів позивача та його прав на безпечне для життя і здоров`я довкілля, вважає, що відсутність порушеного права та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою і окремою підставою для відмови у позові, тобто, навіть без перевірки обраного позивачем способу захисту.
Тим більш, що за результатом детальної оцінки наведених позивачем міркувань про те, що: частина переданої ТОВ «Балівська виробничо будівельна компанія» у строкове платне користування для будівництва багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського призначення за укладеним 27.08.2021 з Дніпровської міською радою Договором оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:01:496:0028 у м.Дніпро, по вул.Широкій, 1 (АНД район) входить до прибережних захисних смуг (далі – ПЗС) озера Московського і двох окремих водних дренажних каналів Лівобережного і Одинківського (далі ВДК) які впадають в озеро Московське, і ця ділянка має перетин орієнтованою площею 0,2 га із землями лісогосподарського призначення державної власності, але її межі не погоджувалися філією «Східний лісовий офіс» ДП «Ліси України» – колегією суддів встановлено, що усі твердження позивача є поверхневими та не відповідають фактичним обставинам і ґрунтуються лише на узагальнених твердженнях, без наведення належних доказів про порушення вимог Водного і Земельного кодексів України та Законів України «Про охорону земель», «Про рослинний світ», «Про тваринний світ», «Про екологічну мережу України», «Про охорону навколишнього природного середовища», у тому числі і з підстав незаконності вибуття із власності міста/держави земель ПЗС у зв`язку з їх передачею у приватну власність, та тощо.
Колегія суддів звертає увагу, що ухвалюючи рішення суду на захист прав ОСОБА_1 , порушення яких під час вирішення спору по суті позивачем не доведено, а судом не встановлено, суд першої інстанції разом з тим у будь-який спосіб не встановлював та не обговорював чи порушуються оскаржуваними у цій справі містобудівними умовами та обмеженнями реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:9339-6031-64-26-8081 та реєстрацією Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті П020240430594 права, інтереси чи свободи інших третіх осіб (членів територіальної громади міста), і чи порушуються права та інтереси безпосередньо ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» у разі скасування вказаних актів індивідуальної дії, також як і не бралося до уваги, що внаслідок їх скасування останній фактично повністю позбавляється права користування земельною ділянки з кадастровим номером 1210100000:01:496:0028, яке набуто цим Товариством законним шляхом і право на мирне володіння яким, як добросовісним набувачем майна, гарантовано ст.1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено, що ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Відповідно, не встановивши під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції у цій справі порушення прав ОСОБА_1 , колегія суддів вважає доречним звернути увагу на питання порушення/не порушення прав та інтересів як членів територіальної громади міста так і безпосередньо ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» з точки зору додержання «справедливого балансу», у зв`язку з чим визнає за необхідне обговорити поведінку ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» в період користування наданої в оренду земельною ділянкою на предмет наявності/відсутності підстав для втручання у його право на мирне володіння цим майном задля захисту «суспільних» та «публічних» інтересів, оскільки внаслідок скасування судом містобудівних умов та обмежень з реєстраційним номером ЄДЕССБ MU01:9339-6031-64-26-8081 і Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті П020240430594 саме вказане Товариство позбавляється можливості користуватися належним йому майном. 
Оскільки втручання держави у право на мирне володіння майном прямо врегульовано ст.1 Першого протоколу до Конвенції і практикою ЄСПЛ, зокрема, рішеннями ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23.11.2000 року, «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22.01.2009 року, «Щокін проти України» від 14.10.2010 року, «Сєрков проти України» від 07.07.2011 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям, тобто, з дотриманням справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання - колегія суддів перевіряючи законність рішення суду першої інстанції у цій справі, внаслідок ухвалення якого відбулося втручання у гарантоване ст.1 Першого протоколу до Конвенції право ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» на мирне володіння майном, визнає важливим акцентувати увагу у цій справі на дотриманні справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами третьої особи у цій справі, яка страждає від такого втручання, тобто, розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) у спірному випадку між об`єктивною необхідністю з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу держави чи територіальної громади місті та втручанням у мирне володіння ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» шляхом скасування судом першої інстанції МУО за номером ЄДЕССБ MU01:9339-6031-64-26-8081 і Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті за номером П020240430594. 
Описана у попередньому абзаці процедура дослідження обумовлена тим, що недотримання необхідного балансу з позиції «пропорційності» та без належного аналізу «суспільного», «публічного» інтересу в особі позивача та інших третіх осіб (членів територіальної громади, про що згадується позивач в апеляційній скарзі) може призвести до безпідставного покладення на ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» «індивідуального і надмірного тягаря» та порушення гарантованих ст.1 Першого протоколу до Конвенції прав, що є вагомою підставою для звернення до Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) за захистом від втручання держави у право власності і порушення балансу інтересів.
Отже, виходячи загальновстановленого розуміння «порушення екологічних прав та прав на безпечне життя», яке полягає у незаконних діях чи бездіяльності, що завдають шкоди довкіллю, створюють загрозу життю/здоров`ю людей, обмежують доступ до екологічної інформації, колегія суддів звертає увагу, що незаконність таких дій чи бездіяльності має бути доказово підтверджена, а оцінку наявності/відсутності вказаних проблем, що становлять суспільний інтерес і вирішення яких вимагало б заходів втручання у право власності/оренди майном конкретно визначеної особи, мають здійснювати саме національними органами влади.
У контексті наведеного у попередньому абзаці, колегія суддів також враховує встановлений матеріалами справи та не спростований під час судового вирішення спору у цій справі факт того, що на території орендованої ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:01:496:0028 у м.Дніпро, по вул.Широкій, 1 (АНД район) відповідними державними органами у період з 2021 року до теперішнього часу не виявлено: забруднення ресурсів та псування природних ресурсів шляхом незаконного знищення лісових насаджень, чи випалювання сухої рослинності, забруднення земель, водойму та повітря шкідливими речовинами; порушення правил екологічної безпеки шляхом ігнорування норм при поводженні з небезпечними відходами, хімічними чи радіоактивними матеріалами; обмеження прав на інформацію та участь шляхом приховування або перекручування даних про стан довкілля, аварійні викиди; самовільного природокористування шляхом використання надр, лісів чи водних об`єктів без дозволів або з порушенням їх меж; чи загрози здоров`ю населення внаслідок діяльність підприємств, що призводить до хвороб людей, руйнування екосистем або робить місцевість непридатною для життя, що в тому числі підтверджується і листом Південно-східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства № 01-08/308 від 13.02.2025 (а.с.54 т.1).
Оскільки відповідними контролюючими органами не встановлено «порушення екологічних прав та прав на безпечне життя» внаслідок передачі в оренду ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:01:496:0028 і використання вказаною особою цієї ділянки за цільовим призначенням, а також внаслідок затвердження наказом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради №145 від 18.04.2024 містобудівних умов та обмежень за номером ЄДЕССБ MU01:9339-6031-64-26-8081 і реєстрації Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті за номером П020240430594, і зазначене не спростовується долученими до матеріалів справи ОСОБА_1 листами з додатками, наданими у відповідь на його неодноразові звернення (а.с.16-60 а.с.173 а.с.194-250 т.1, а.м.1-23 а.с.24-25 т.2, а.с.37-42 а.с.48-61, а.с.71-72 т.3), а під час апеляційного перегляду даної справи об`єктивна необхідності для втручання у право на мирне володіння майном ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» не знайшла свого підтвердження - колегія суддів не знаходить правових підстав для скасування з метою задоволення «суспільного» та «публічного» інтересу держави та територіального громади міста Дніпро затверджених наказом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради №145 від 18.04.2024 містобудівних умови та обмежень на земельну ділянку з кадастровим номером 1210100000:01:496:0028 та реєстрації поданого ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті за номером П020240430594.
Не можуть бути визнані обґрунтованими та законними висновки суду першої інстанції у цій справі в частині, яка стосується визнання протиправними дій Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради з реєстрації поданого ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті П020240430594 та скасування реєстрації Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті П020240430594, оскільки у зазначеній частині судом першої інстанції лише описано законодавчо встановлену процедуру реєстрації Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті та визнано, що таке повідомлення не є рішеннями суб`єкта владних повноважень в розумінні п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України. Разом з тим, без будь-яких обґрунтувань протиправності дій Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради з реєстрації поданого ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» Повідомлення, суд визнав за необхідне вийти за межі позовних вимог та скасувати реєстрацію повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті П020240430594 посилаючись лише на те, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Отже, зі змісту рішення суду першої інстанції взагалі не зрозумілі підстави для визнання протиправними дій Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради і для скасування реєстрації Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті П020240430594, тому колегія суддів перевіривши обставини, за яких було зареєстровано оскаржуване у цій справі Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті (а.с.57-60 т.1) на предмет відповідності положенням Закону №3038-VІ та затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, колегією суддів не встановлено жодної підстави вважати, що Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради реєструючи вказане Повідомлення за номером П020240430594 порушив вимоги чинного законодавства чи діяв не межах наданих йому повноважень, не у визначений законом чи постановою КМУ спосіб, або необґрунтовано, тому колегія суддів визнає безпідставним рішення суду першої інстанції і у зазначеній частині. За вказаний обставин, а також з огляду на те, що скасування реєстрації Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкті по суті є похідною вимогою у цій справі, задоволення якої частково залежить від задоволення основної вимоги щодо скасування містобудівних умов та обмежень, у задоволені якої апеляційний суд вважає за необхідне відмовити. Враховуючи викладене у сукупності та виходячи з того, що під час апеляційного перегляду даної справи не встановлено протиправності рішень та дій залучених до участі у справі відповідачами суб`єктів владних повноважень, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої, відмови у задоволені апеляційної скарги позивача і задоволення апеляційних скарг Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, ТОВ «Балівська виробничо-будівельна компанія» та ухвалення у справі іншого рішення про відмову у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 у повному обсязі. 
Керуючись ст.ст. 242, 315, 317, 322 325, 328 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Апеляційні скарги Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю «Балівська виробничо-будівельна компанія» - задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року – скасувати.
У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 у адміністративній справі № 160/10193/25 до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради і до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради та до третіх осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «Балівська виробничо-будівельна компанія» і Дніпровської міської ради «про визнання протиправними дій та скасування рішення» - відмовити у повному обсязі.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова 

суддя В.Є. Чередниченко 

суддя Д.В. Чепурнов