ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"19" лютого 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/5062/25	

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.,
розглянувши справу № 916/5062/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження
за позовом: Комунального підприємства “Теплопостачання міста Одеси” /ЄДРПОУ 34674102, адреса – 65029, Одеська обл., м. Одеса, вул. Балківська, буд. 1-Б/ 
до відповідача: Комунального підприємства “Домоуправління №18” /ЄДРПОУ 03350019, адреса – 65059, Одеська обл., м. Одеса, вул. Краснова, буд. 8, кв. 2/
про стягнення 180 290,74 грн 
ВСТАНОВИВ:
Комунальне підприємство “Теплопостачання міста Одеси” /позивач, теплопостачальна організація, КП “Теплопостачання міста Одеси”/ звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. №5198/25 від 18.12.2025/ до Комунального підприємства “Домоуправління №18” /відповідач, споживач, КП “Домоуправління №18”/ з вимогами про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у сумі 180 290,74 грн. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором № 4985 від 01.12.2014 року на постачання теплової енергії (Договір №1) та за укладеним 05.11.2021 між КП “ТМО” та КП “Домоуправління № 18” типовим індивідуальним договором, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022) (Договір №2). Позивач зазначає, що відповідач вимог діючого законодавства та умов договорів не виконав, що призвело до порушення зобов`язань і виникнення заборгованості за отримані послуги, надані КП «Теплопостачання міста Одеси» внаслідок чого у період з 05.11.2021 по 01.10.2025 року у нього виникла заборгованість. При цьому відповідач не сплачував в повному обсязі, проте, вчиняв дії, що свідчать про визнання ним свого боргу: приймав теплову енергію, частково сплачував, таким чином, заборгованість відповідача за Договорами №№ 1, 2 у період з жовтня 2016 року по вересень 2025 року складає 180290,74 грн. 
Позов пред`явлено на підставі ст. ст. 525, 526, 530, 610, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 68, 162 Житлового кодексу України, Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 №830, Законом України “Про теплопостачання”.
Ухвалою суду від 22.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/5062/25; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст.ст.257-252 ГПК України без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження. 
За правилами ст. 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.
Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Тобто на відповідача покладено процесуальний обов`язок зареєструвати електронний кабінет.
До повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.
Ухвала суду по справі № 916/5062/25 про відкриття провадження у справі від 22.12.2025 направлялась учасникам справи в порядку, визначеному положеннями Господарського процесуального кодексу України, зокрема відповідачу, за адресою, вказаною в позовній заяві (65059, Одеська обл., Одеський район, м. Одеса, вул. Краснова, 8, кв. 2, яка є місцезнаходженням відповідача, що підтверджується Витягом в Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), про що свідчить відтиск штампу вихідної кореспонденції на зворотньому боці другої сторінки цих ухвал з зазначенням адреси відповідача, рекомендованим листом з повідомленням про вручення з позначкою на конверті „Судова повістка”.
Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
05.01.2026 на адресу суду повернуто рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу з ухвалою суду від 22.12.2025 з відміткою відділення поштового зв`язку Укрпошта - "адресат відсутній за вказаною адресою" від 30.12.2025.
Суд звертає увагу, що положеннями ч. 7 ст. 120 ГПК України визначено, що учасники судового засідання зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою в вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за відповідною адресою не проживає. 
Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду у справі № 910/15442/17 від 16.05.2018 року).
Також необхідно зазначити, що за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.
Ухвалу Господарського суду Одеської області від 22.12.2025 було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому відповідач міг ознайомитися з текстом цієї ухвали.
Оскільки відповідач по справі не надав суду відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, суд в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішує справу за наявними матеріалами. 
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.
Як встановлено при безпосередньому дослідженні доказів, 01.12.2014 між Комунальним підприємством «Теплопостачання міста Одеси» та Комунальним підприємством «Домоуправління № 18» було укладено договір № 4985 від 01.12.2014 року на постачання теплової енергії (Договір 1) за адресою: вул. Краснова, буд. 8 (колишня квартира № 2), у м. Одесі (пункт 2.1. Договору, Додаток № 1 до Договору). 
Відповідно до глави 1 Договору 1 («Предмет Договору») Теплопостачальна організація взяла на себе зобов`язання постачати Споживачу теплову енергію, а Споживач зобов`язався оплачувати фактично одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбаченими цим Договором. 
Згідно з п.п. 6.2., 6, 4 Договору 1 розрахунковим періодом є календарний місяць, кінцевим терміном розрахунку є 20 число місяця, наступного за розрахунковим. 
Відповідно до п. 5.1. Договору облік споживання теплової енергії визначається розрахунковим способом до момента встановлення приладу обліку. 
Відповідно до п. п. 6.2., 6.3. Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць, кінцевим терміном розрахунку за спожиту теплову енергію є 20 число місяця, наступного за розрахунковим. 
Пунктом 3.2.2. Договору передбачений обов`язок Споживача виконувати умови та порядок оплати теплової енергії в обсягах і в терміни, передбачені Договором.
Відповідно до пунктів 10.1, 10.4 цей договір набуває чинності з 01.12.2014 року та діє до 31.12.2015 та вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлене однією із сторін. 
За умовами пункту 10.2 договору, цей договір припиняє свою дію у випадках: взаємної згоди сторін про його припинення; прийняття відповідного рішення Господарським судом, ліквідації однієї із сторін. 
Згідно з абзацом першим частиною п`ятою статті 13 Закону про «Житлово-комунальні послуги», у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Після набрання чинності типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (у редакції постанови від 08.09.2021 № 1022), відносини між виконавцем послуги та споживачем регулюються саме Правилами надання послуги з постачання теплової енергії (далі – Правила № 830) та відповідним договором. 
4 жовтня 2021 року на офіційному сайті КП «ТМО» (www.teplo.od.ua/2021/10/04/2613/) було оприлюднено Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022). 
Вказані договори є публічними договорами приєднання та вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. 
Пунктом 4 Типового індивідуального договору встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги. 
Враховуючи, що співвласники багатоквартирного житлового будинку: № 8 у місті Одесі по вулиці Краснова не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, протягом 30 днів з 04.10.2021, тобто з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті КП «ТМО», а саме 05.11.2021 укладено індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. У такий спосіб, передбачений законодавством, між КП «ТМО» та споживачем КП «Домоуправління № 18» було укладено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії № 49852 від 05.11.2021 року за адресою: вул. Краснова, буд. 8 (Договір № 2). 
Таким чином, в ході судового розгляду справи встановлено, що договір на постачання теплової енергії від 01.12.2014 № 4985 припинено, а з 05.11.2021 між КП «ТМО» та КП «Домоуправління № 18» укладено типовий індивідуальний договір, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022), що є чинним на теперішній час. 
Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. 
Суд приймає до уваги доводи позивача, що факт отримання послуги з постачання теплової енергії до житлового будинку за адресою місто Одеса, вулиця Краснова, будинок 8 у тому числі до нежитлового приміщення відповідача, підтверджується відповідними рішеннями Виконавчого комітету Одеської міської ради про початок та закінчення опалювальних сезонів 2016-2025 років, які розміщені в загальному доступі в мережі Інтернет на офіційному веб-сайті Одеської міської ради та відповідно до яких було розпочато і закінчено опалювальний сезон у м. Одеса. При цьому суд враховує, що нежитлове приміщення за адресою місто Одеса, вулиця Краснова, будинок 8 є невід`ємною частиною житлового багатоквартирного будинку. Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку і житлових, і нежитлових приміщень. Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку. 
Згідно з ст. ст. 68, 162 ЖК України та ст. 45 п. 5 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМ України від 21.08.2019 р. № 830, споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. 
Відповідно до п. 11 типового договору, обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 №315 (далі - Методика розподілу). 
Згідно з п. 32 типового договору, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Відповідно до п. 34 типового договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. 
Стаття 4 Житлового кодексу України встановлює, що до житлового фонду не входять нежитлові приміщення в житлових будинках, які використовуються для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру. 
Таким чином, тарифікація теплопостачання вказаного приміщення не відноситься до категорій: «населення», «бюджетні установи», «релігійні організації», відповідно, належить до категорії: «інші споживачі». Тому для нежитлового приміщення застосований тариф для потреб «інших споживачів». 
Нарахування у спірний період здійснювались згідно тарифів затверджених постановами Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП): Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30.11.2020р. № 2258 “Про внесення змін до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14.01.2020р. за №91” «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання комунальному підприємству “Теплопостачання міста Одеси” були запроваджені нові тарифи: з 01.12.2020р. вони склали 1832,016 грн. за 1 Гкал (з ПДВ) –для потреб інших споживачів (крім населення). 
Постановою Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 07.07.2021 року № 1085 «Про затвердження змін до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері теплопостачання» внесено зміни до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері теплопостачання, затверджених Постановою НКРЕКП від 22.03.2017 року № 308. 
Відповідно до внесених змін, КП «Теплопостачання міста Одеси» з липня 2021 року знаходиться під регулюванням Одеської обласної адміністрації. Так, виконавчим комітетом Одеської міської ради 23.12.2021 року було прийнято рішення № 395 про встановлення з 01.01.2022 р. Комунальному підприємству «Теплопостачання міста Одеси» нових тарифів для категорії «Інші споживачі» в розмірі 5795,64 грн. з ПДВ за 1 Гкал. 
Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради 21.09.2023р. За № 333 “Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послугу з постачання теплової енергії комунальному підприємству “Теплопостачання міста Одеса” для категорії «Інші споживачі» затверджено новий тариф, що складає: 7037,35 грн. за 1 Гкал (з ПДВ). Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради 24.10.2024р. № 922 “Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послугу з постачання теплової енергії комунальному підприємству “Теплопостачання міста Одеса” для категорії «Інші споживачі» затверджено новий тариф, що складає: 5547,53 грн. за 1 Гкал (з ПДВ). 
Нові тарифи встановлює та оприлюднює на офіційному вебсайті Виконавчій комітет Одеської міської ради, вони не є предметом узгодження між Теплопостачальною організацією та Споживачем, нарахування з застосуванням нових тарифів проводяться з дати встановлення, зазначеної у відповідному Рішенні про встановлення тарифу. Також абонентам КП “ТМО” з листопада 2021 року нараховується щомісячна плата за абонентське обслуговування. 
Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за абонентське обслуговування — це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги, що включають витрати виконавця, пов`язані з укладанням договору, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності в будівлі споживача), а також за виконанням інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами. 
Відповідно до Постанови КМУ № 808 від 21.08.2019р. «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування», даний платіж має бути не вищим за 33,74 грн. Для споживачів КП “ТМО” абонентська плата менше ніж граничний розмір. Розмір плати за абонентське обслуговування нараховується щомісячно у фіксованому розмірі на один особовий рахунок, незалежно від кількості мешканців у квартирі. 
З матеріалів справи вбачається, що КП «ТМО» направляло на адресу відповідача рахунки–фактури за спірний період (копія супровідного листа від 09.10.2025р.) та заяву-приєднання до договору із супровідним листом, що підтверджується копією поштової квитанції про відправлення та вручення, а також претензію з актом звіряння розрахунків (вих. № 13.04-04-523 від 16.10.2025р.) про сплату існуючої заборгованості, що підтверджується дослідженою судом копією поштової квитанції про відправлення та вручення. 
Судом встановлено, що предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості у сумі 180 290,74 грн.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
У п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. 
Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Судом досліджено здійснений позивачем розрахунок заборгованості за договорами №4985 та №49852 з абонентом Комунальне підприємство «Домоуправління №18». Так, судом встановлено правильність вказаного розрахунку, відповідно до якого розмір боргу становить 180 290,74 грн.
Доказів на спростування розміру вищевказаної заборгованості відповідачем до суду не надано.
Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.
За правилами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. 
Частиною 1 ст. 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності господарського судочинства суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, так як обґрунтовані та доведені.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що позивач при пред`явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн, що вбачається із платіжної інструкції № 1889 від 04.11.2025.
Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Таким чином, з урахуванням коефіцієнту 0,8 судовий збір у даній справі становить 2422,40 грн (переплата – 605,60 грн).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
На підставі викладеного, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог у повному обсязі, судовий збір у розмірі 2422,40 грн підлягає стягненню з відповідача. При цьому сума переплати судового збору може бути повернута позивачеві на підставі відповідного клопотання, поданого до суду.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, 237-251, 257-252 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги Комунального підприємства “Теплопостачання міста Одеси” до  Комунального підприємства “Домоуправління №18” про стягнення 180 290,74 грн – задовольнити у повному обсязі.
2. Стягнути з Комунального підприємства “Домоуправління №18” /ЄДРПОУ 03350019, адреса – 65059, Одеська обл., м. Одеса, вул. Краснова, буд. 8, кв. 2/ на користь Комунального підприємства “Теплопостачання міста Одеси” /ЄДРПОУ 34674102, адреса – 65029, Одеська обл., м. Одеса, вул. Балківська, буд. 1-Б/ заборгованість за постачання теплової енергії у розмірі 180 290,74 грн /сто вісімдесят тисяч двісті дев`яносто гривень 74 копійки/ та судовий збір у розмірі 2422,40 грн /дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повне судове рішення складено та підписано 19 лютого 2026 р.

Суддя Н.Д. Петренко